127 



transverso longe aiite fiircain cubiti sito, nervö basali 

 paullo ante stigma postcostam attingente; inleriores lobo 

 basali parvo, lotimdo, nervö transverso valde obliquo pone 

 lurcam oul)iti sito. Abdomen ovatuni, segniento 2:o dor- 

 sali impressione transversa l)asali, iiltinio vcntrali 9 dor- 

 sale superante. Unguiculi dente parvo subapicali armati. 

 Feraora clavata, apice attenuata. Calcar anticus bifidus. 



Slägtet DoUchnn(f> hai- af Systematici blifvit hänfördt till olika 

 familjer. Latreille stälde det bland Sphcgidfc, men dessa afvika så- 

 väl genom starkare utveckling af mundelar och peristomium, som olika 

 nervgang i vingar, skattad abdomen, åtskilda mellanhöfter taggiga 

 ben med obeväpnade klot. Dahlbom ansåg det förena Fompilufi med 

 TacJnjtes, men i)å samma gång såsom affiut med Ampnh.T till följe 

 af clypei, lårens och metathorax' bildning. Men Pompilidcc äro ut- 

 märkta genom den egendomliga bildningen af mesosternura, det smala 

 liandlika metaphragma, samt genom framvingarnes basal-nerv, som 

 träffar postcosta långt framför stigmat. 



Wesmael stälde det till en början liksom Latreille bland Sphe- 

 (fulfc, men hänförde det sedermera till Nyssoniclce eller närmare Mel- 

 linus. Dessa afvika dock genom åtskilda mellanhöfter, ej afsatta 

 parapsida) på mesonotum, svagare utveckling af collare och teguliK. 

 Giraud har, vid bcskrifning af Ampnlex {Dolichurodes Dbm in lit.) 

 J£uropa'a, uttalat den åsigten att Dolichurus borde förenas med Am- 

 pulicida till följe af den öfverensstämmelse, som förefinnes i bildnin- 

 gen af lår, metathorax, hufvud med dess antenner och ögon. Am- 

 jiulicidcc afvika likväl väsendtligen genom saknad af basal-flik på 

 l)akvingarne, trampputa på 4:e tarsleden, starkare utveckling af 2:a 

 abdominal-segmcntet, fritt antcnnfåste på ansigtets nedre del, kölad 

 clypcus, smala fria mandibler, som äro fastade längre bakom ögonen, 

 litet peristomium, korta sporrar på tibierna och knappt utskuren 

 metatarsus på frambenen. 



För min del anser jag ofta nämnde slägte böra utgöra typen för 

 en siirskild familj, som sluter sig å ena sidan till Tiphicrna å den 

 andra till Af/cnia bland rompilidfc. Med den förra finnes öfverens- 

 stämmelse i den ganska starka utvecklingen af teguloe, pronotum och 

 metathorax, med dess 3 upphöjda lister vid basen; vidare i liildnin- 

 gen af alidomens 2:a första veulral-sogmcntor samt sista hos ?, hvil- 



