258 



bita intoriore sa?pius emarginata, serobe antennali ssepe 

 furcata, ramum utrinque versus orbitam iuteiiorem emit- 

 tente. Antennse longe iufra medium faeiei insertse, scapo 

 scepe toto vel pro parle pallido, ann ello ssepius distituto, 

 interdum funiculi articulis conforrai, hoc 3-articulato, 

 clava rarius utriusque sexus 2-artieulata. Thorax pro- 

 noti collari interdum discreto margine antico acuto; me- 

 sonoti sulcis minus distinctis, postice latis foveiformibus, 

 sculptuia minus forti, rarius subsquamosa; metatborace 

 ssepe carina, rarius plica instructo. Alse amplse subcu- 

 ueiformes, stigmate costa multo longiore, radio brevi, me- 

 tacarpo hoc plcrumque evidenter longiore, rarissime nullo. 

 Abdomen plerumque post mortem iminersum, haud raro 

 petiolo longo, saltim baud brevi, rnaris ssepius maeula 

 pellucida. Pedes minus validi, femoribus et tibiis ssepius 

 totis vel pro parte pallidis. 



Detta slägte skiljes från Pleurotropis genom i allmänhet sva- 

 gare integumenter, så att hufvud och abdomen efter döden meren- 

 dels blifva infallna, hvarijrenom deras form förändras till oigenkän- 

 lighet. Antennernas skaft är merendels liksom benen af en blek- 

 gul eller nästan hvitaktig färg; hjessan är sällan skarpkantad slät, 

 ansigtets antennfåra är ofta klufven i 2 grenar liksom hos Pleuro- 

 tropis. Thorax har pronoti collare stundom ej skarpt afsatt, me- 

 sonoti sulci äro oftast i midten obestämda och baktill gropformiga, 

 sculpturen mindre stark ofta nästan försvinnande, fårgen merendels 

 lifligt grön eller blå med guldskimmer. Vingarne hafva oftast me- 

 tacarpus längre än radius, ytterst sällan är den afbruten straxt 

 bakom stigmat, postoostan alltid med 2 svarta långa borst. Abdo- 

 men är aflång eller rundad, sällan kegelformig, skaftet ofta långt 

 och smalt. Benen äro spensliga. 



Westwood grundade slägtet på en art, som han kallade gem- 

 meus. Det är svårt att afgöra hvilkendera af närmast beskrifna 

 arter bör hänföras till detta species, ty Walker beskrifver som 

 hanne och hona af den Westwoodska arten 2 hannar, som äro så 

 olika att de borde hänföras till olika genera. Samma förhållande 

 är det med Nees, hvilken såsom skilda kön beskrifver 2 hannar 

 under Elacliexlits fenesträhis och albipes, så att man har föga 

 lécming af de föregående författarnes beskrifningar. Af anmärk- 



