﻿18 
  

  

  Den 
  samme 
  Snylteflueart 
  kan 
  forekomme 
  hos 
  Insektlar- 
  

   ver, 
  tilhørende 
  forskellige 
  Ordener. 
  Meigenia 
  bisignata 
  Meig. 
  

   kendes 
  saaledes 
  fra 
  Bladbillelarver 
  (Gonioctena, 
  Lina, 
  Chry- 
  

   somela) 
  og 
  Bladhvepselarver 
  (Athaliaj, 
  andre 
  fra 
  Bladhvepse- 
  

   larver 
  og 
  Sommerfuglelarver, 
  og 
  Bucentes 
  cristata 
  Meig. 
  fore- 
  

   kommer 
  dels 
  hos 
  Sommerfuglelarver 
  {Cnetocampa, 
  Geometraj^ 
  

   dels 
  hos 
  Dipterlarver, 
  der 
  lever 
  i 
  Vand 
  {Tipida 
  maxima 
  Poda.). 
  

   I 
  alt 
  Fald 
  hos 
  denne 
  sidste 
  Art 
  synes 
  Værtlarvens 
  biologiske 
  

   Forhold 
  saaledes 
  ingen 
  Rolle 
  at 
  spille 
  for 
  Snylteren. 
  Dette 
  

   kan 
  muligvis 
  forklares 
  derved, 
  at 
  Bucentes-h^xvQn 
  er 
  fast- 
  

   hæftet 
  til 
  Værtens 
  Tracheesystem 
  og 
  faar 
  Luft 
  gennem 
  dennes 
  

   Spirakler, 
  og 
  da 
  Tipula-h'åxsQW 
  indtager 
  Luft 
  ved 
  at 
  hæve 
  

   sine 
  Bagspirakler 
  op 
  til 
  Vandets 
  Overflade, 
  har 
  de 
  Omgivelser, 
  

   den 
  lever 
  i, 
  ingen 
  Betydning 
  for 
  Snylteren. 
  

  

  Snyltefluernes 
  Larver 
  udvikles 
  enten 
  enligt 
  eller 
  i 
  Antal 
  

   i 
  samme 
  Værtlarve. 
  Enkelte 
  Arter 
  er 
  altid 
  enlige, 
  andre 
  

   altid 
  selskabelige, 
  og 
  hos 
  et 
  ikke 
  ringe 
  Antal 
  Arter 
  varierer 
  

   Larvernes 
  Antal 
  efter 
  Værtlarvens 
  Art 
  og 
  Størrelse. 
  

  

  Det 
  største 
  Antal 
  fuldvoxne, 
  levende 
  Snyltelarver, 
  jeg 
  

   har 
  fundet 
  i 
  en 
  enkelt 
  Vært, 
  er 
  74, 
  hvilket 
  Antal 
  iagttoges 
  

   af 
  en 
  uklækket 
  Snylteflue 
  hos 
  Sphinx 
  ligustri 
  L. 
  

  

  Med 
  Hensyn 
  til 
  Snylternes 
  anatomiske 
  Forhold 
  til 
  

   Værterne 
  falder 
  Larvesnylterne 
  i 
  3 
  Afdelinger. 
  

  

  Den 
  første, 
  der 
  indeholder 
  de 
  fleste 
  Arter, 
  indeslutter 
  

   de 
  Snyltere, 
  hvis 
  Larver 
  borer 
  sig 
  ind 
  i 
  Værten 
  gennem 
  

   dennes 
  ydre 
  Kitincuticula 
  og 
  fastholdes 
  ved 
  en 
  Indkræng- 
  

   ning 
  af 
  denne, 
  saaledes 
  at 
  Lufttilførselen 
  sker 
  umiddelbart 
  

   gennem 
  Indboringshullet. 
  

  

  Den 
  anden 
  Gruppes 
  Larver 
  vandrer 
  ind 
  i 
  Værterne 
  

   gennem 
  et 
  Spirakel 
  og 
  gennembryder 
  Tracheen, 
  til 
  hvilken 
  

   de 
  befæstes 
  ved 
  en 
  Udkrængning 
  af 
  Kitinbeklædningen 
  (Bu- 
  

   centes 
  cristata 
  og 
  Echinormjia 
  fera). 
  

  

  Endelig 
  udgør 
  Dexia 
  rustica 
  F. 
  en 
  t 
  r 
  e 
  d 
  i 
  e 
  Gruppe, 
  

   idet 
  dens 
  Larve 
  ligger 
  ganske 
  frit 
  i 
  Værtens 
  Legeme, 
  uden 
  

   at 
  være 
  tilhæftet 
  dennes 
  ydre 
  Beklædning. 
  Dog 
  er 
  en 
  Un- 
  

  

  