﻿37 
  

  

  (uh) 
  i 
  den 
  ene 
  Pol, 
  under 
  dette 
  ses 
  Indboringshullet 
  i 
  Vært- 
  

   larven 
  (ih); 
  dette 
  begrænses 
  til 
  begge 
  Sider 
  af 
  et 
  stærkt 
  

   brunligt 
  farvet 
  Lag 
  (k), 
  der 
  tydeligt 
  viser 
  sig 
  som 
  en 
  Ind- 
  

   krængning 
  af 
  Værtlarvens 
  ydre 
  Kitinbeklædning, 
  med 
  hvilken 
  

   den 
  danner 
  en 
  ubrudt 
  Linie. 
  Denne 
  Kitinindkrængning 
  

   danner 
  Tragten, 
  Randene 
  er 
  noget 
  uregelmæssige, 
  og 
  saavel 
  

   Længden 
  som 
  Tykkelsen 
  af 
  Kitinindkrængningen 
  er 
  under- 
  

   kastet 
  en 
  ikke 
  ringe 
  Variation. 
  Paa 
  Ydersiden 
  findes 
  

   undertiden 
  Lag 
  af 
  lysere 
  farvet 
  Kitin 
  (ki). 
  

  

  Kitinen 
  fortsættes 
  i 
  et 
  Lag, 
  der 
  omgiver 
  Snylteren 
  som 
  

   en 
  Sæk 
  (s); 
  dette 
  Lag 
  er 
  inderst 
  ved 
  Kitinen 
  temmelig 
  

   mørkt 
  og 
  uden 
  Struktur, 
  længere 
  fremme 
  bliver 
  det 
  lysere, 
  

   der 
  skelnes 
  en 
  utydelig 
  Lagdannelse 
  i 
  det, 
  og 
  samtidig 
  

   begynder 
  der 
  at 
  optræde 
  Hulrum 
  ; 
  disse 
  bliver 
  talrigere 
  og 
  

   starre, 
  jo 
  nærmere 
  vi 
  kommer 
  Sækkens 
  Bund. 
  Her 
  gaar 
  

   Sækken 
  uden 
  Grænse 
  over 
  i 
  Fedtlegemet 
  (f). 
  

  

  Fig. 
  5 
  viser 
  denne 
  Overgang 
  fremstillet 
  under 
  stærkere 
  

   Forstørrelse. 
  Figuren 
  viser 
  Bunden 
  af 
  Sækken, 
  foroven 
  

   findes 
  Spidserne 
  af 
  Kitinindkrængningerne 
  (k), 
  og 
  forneden 
  

   findes 
  Fedtlegemet 
  (f); 
  dette 
  sidste 
  er 
  nederst 
  ganske 
  sundt, 
  

   men 
  nærmere 
  Sækkens 
  Inderside 
  bliver 
  Cellerne 
  uregelmæs- 
  

   sige, 
  kærneløse 
  og 
  klare, 
  og 
  helt 
  inde 
  sammenpressede 
  og 
  

   sønderrevne, 
  saaledes 
  at 
  der 
  af 
  Fedtcellerne 
  dannes 
  et 
  

   ganske 
  uregelmæssigt, 
  svampet 
  Væv, 
  der 
  omgiver 
  Snylteren 
  

   og 
  presses 
  op 
  omkring 
  Kitinindkrængningens 
  Spidser. 
  

  

  Hvad 
  vi 
  her 
  har 
  set 
  giver 
  Oplysning 
  dels 
  om 
  Snylte- 
  

   rens 
  Ernæringsmaade, 
  dels 
  om 
  Sækkens 
  Dannelse. 
  

  

  Hyponomeuta-Ldirvens 
  Fedtlegeme 
  bestaar 
  af 
  et 
  stort 
  

   Antal 
  flade 
  og 
  bladagtige, 
  delvis 
  sammenhængende 
  Klumper 
  

   af 
  Fedtceller. 
  Den 
  nyfødte 
  Phjchomyia-La.rve 
  har 
  fra 
  Huden 
  

   boret 
  sig 
  ind 
  i 
  en 
  saadan 
  Klump 
  Fedtceller 
  og 
  optaget 
  sin 
  

   Næring 
  af 
  disses 
  Indhold. 
  Det 
  er 
  sandsynligt, 
  at 
  Snylteren 
  

   ligefrem 
  angriber 
  Fedtcellerne 
  med 
  Svælgskelettets 
  Tand 
  og 
  

   Mundkrogene; 
  et 
  Par 
  Snit, 
  der 
  har 
  ramt 
  i 
  et 
  heldigt 
  

   Plan, 
  synes 
  at 
  vise 
  dette. 
  Derefter 
  opsuger 
  den 
  Fedtet 
  i 
  

   Cellerne. 
  Protoplasmaet 
  fortæres 
  derimod 
  ikke, 
  men 
  sam- 
  

  

  