﻿42 
  

  

  Opfattelse 
  skyldes 
  muligvis 
  den 
  Omstændighed, 
  at 
  Fedt- 
  

   legemet 
  hos 
  den 
  af 
  ham 
  undersøgte 
  Art 
  (Meigenia 
  floralis 
  

   Meig.) 
  aabenbart 
  ikke 
  har 
  dannet 
  en 
  saa 
  udpræget 
  og 
  fuld- 
  

   stændig 
  Sæk 
  som 
  hos 
  den 
  her 
  undersøgte 
  Art, 
  ligesom 
  den 
  ifølge 
  

   hans 
  Beskrivelse 
  kun 
  synes 
  at 
  være 
  tilstede 
  omkring 
  Snyl- 
  

   teren 
  i 
  dennes 
  første 
  Stadium. 
  

  

  De 
  to 
  sidste 
  Forfattere 
  Toyama 
  og 
  Roubaud 
  hylder 
  

   begge 
  den 
  Anskuelse, 
  at 
  Sækken 
  bestaar 
  af 
  Kitin. 
  Dette 
  

   Resultat 
  er 
  forsaavidt 
  forstaaeligt 
  nok, 
  idet 
  den 
  Omstæn- 
  

   dighed, 
  at 
  Sækkens 
  Struktur 
  i 
  den 
  proximale 
  og 
  distale 
  Del 
  

   tilsyneladende 
  er 
  ganske 
  ens, 
  og 
  den 
  mørke 
  Kitinisering 
  

   ved 
  Roden 
  aftager 
  ganske 
  jævnt 
  udadtil, 
  medens 
  de 
  forskel- 
  

   lige 
  Elementer 
  kun 
  ved 
  indgaaende 
  Undersøgelse 
  lader 
  sig 
  

   erkende, 
  har 
  ført 
  dem 
  til 
  at 
  betragte 
  Sækken 
  som 
  en 
  Helhed. 
  

   Naar 
  først 
  dette 
  urigtige 
  Synspunkt 
  lagdes 
  til 
  Grund 
  for 
  

   Betragtningen, 
  var 
  det 
  ganske 
  naturligt, 
  at 
  hele 
  Sækken 
  

   paa 
  Grund 
  af 
  det 
  kitiniserede 
  Rodpartis 
  Kontinuitet 
  med 
  

   Værtens 
  ydre 
  Kitinbeklædning 
  betragtedes 
  som 
  en 
  Indkræng- 
  

   ning 
  af 
  denne. 
  

  

  Toyama 
  beskriver 
  Sækken 
  som 
  dannet 
  »partly 
  of 
  

   the 
  cuticle 
  and 
  partly 
  of 
  the 
  hypodermal 
  epi- 
  

   t 
  helium 
  of 
  the 
  host«, 
  og 
  anfører, 
  at 
  der 
  lægger 
  sig 
  

   Vandreceller 
  op 
  til 
  Epithelcellerne. 
  Figuren 
  PI. 
  V 
  Fig. 
  V 
  

   viser 
  en 
  Snylter, 
  der 
  ligger 
  parallelt 
  med 
  Værtens 
  Overflade 
  

   og 
  helt 
  omgivet 
  af 
  et 
  Epil 
  helcellelag, 
  op 
  til 
  hvis 
  Yderside 
  

   der 
  har 
  lagt 
  sig 
  et 
  Far 
  Grupper 
  Leucocyter. 
  

  

  Roubaud's 
  Meddelelser 
  er 
  adskilligt 
  udførligere. 
  Han 
  

   har 
  rigtig 
  set 
  Kitintragten 
  omkring 
  fiwcen^e^-Larvens 
  Bagende, 
  

   men 
  den 
  lysere 
  Fortsættelse 
  af 
  denne 
  omkring 
  Snylteren 
  er 
  

   næppe 
  andet 
  end 
  de 
  sammenpressede 
  Dele 
  af 
  Fedtlegemet. 
  

   Det 
  af 
  ham 
  beskrevne 
  flerlagede 
  Hypodermcellelag 
  ved 
  

   Tragtens 
  Rod 
  maa 
  sikkert 
  i 
  Overensstemmelse 
  med 
  det 
  

   ovenfor 
  anførte 
  tydes 
  dels 
  som 
  Celler 
  fra 
  Overhudens 
  Epithel 
  

   og 
  dels 
  som 
  Leucocyter, 
  ligesom 
  de 
  enkelte 
  Hypodermcellé- 
  

   partier, 
  han 
  fandt 
  længere 
  fremme 
  paa 
  Cysten, 
  er 
  Grupper 
  

   af 
  saadanne. 
  Begge 
  de 
  to 
  sidstnævnte 
  Forfattere 
  har 
  ganske 
  

  

  