﻿46 
  

  

  Forekomst 
  i 
  Danmark: 
  

  

  Ptychomyia 
  selecta 
  Meig. 
  er 
  vistnok 
  ret 
  almindelig; 
  jeg 
  

   har 
  fundet 
  den 
  flere 
  Steder 
  i 
  Nordsjælland. 
  

  

  Bactromyia 
  aurulenta 
  Meig. 
  

  

  Værten: 
  

  

  Denne 
  Snylteflue 
  forekommer 
  sammen 
  med 
  den 
  fore- 
  

   gaaende 
  Art 
  hos 
  Hyponomeuta 
  euonymella, 
  men 
  synes 
  at 
  

   være 
  adskillig 
  sjældnere. 
  Ligesom 
  denne 
  er 
  den 
  klækket 
  

   af 
  flere 
  andre 
  Sommerfuglelarver, 
  hvorimod 
  der 
  ikke 
  

   foreligger 
  Angivelser 
  om 
  dens 
  Forekomst 
  hos 
  Bladhvepse- 
  

   larver. 
  

  

  Udviklingen: 
  

  

  Æggene 
  er 
  ikke 
  til 
  at 
  skelne 
  fra 
  den 
  foregaaende 
  

   Arts; 
  de 
  er 
  af 
  samme 
  Storrelse, 
  Form 
  og 
  Farve, 
  og 
  der 
  

   findes, 
  som 
  hos 
  dennes, 
  ingen 
  Skulptur 
  paa 
  Skallen. 
  

  

  For 
  at 
  undgaa 
  Fejltagelser 
  med 
  Hensyn 
  til 
  Æggene 
  

   har 
  jeg 
  sammenlignet 
  Æggeskaller, 
  der 
  fandtes 
  foran 
  Ind- 
  

   boringshuller, 
  hvori 
  der 
  laa 
  Larver 
  i 
  første 
  Stadium, 
  der 
  

   hos 
  de 
  to 
  Arter 
  er 
  lette 
  at 
  skelne 
  fra 
  hinanden 
  ved 
  Svælg- 
  

   skeletternes 
  ganske 
  forskellige 
  Form. 
  

  

  Larven 
  i 
  første 
  Stadium 
  (Fig. 
  19,63): 
  

  

  Længde: 
  Imm. 
  Tornbælterne 
  er 
  meget 
  stærkt 
  udviklede, 
  

   stærkere 
  end 
  hos 
  den 
  foregaaende 
  Art, 
  og 
  særlig 
  fremtræ- 
  

   dende 
  paa 
  Bugsiden, 
  hvor 
  Leddene 
  4 
  — 
  10 
  bærer 
  en 
  sammen- 
  

   hængende 
  Tornvæbning, 
  opstaaet 
  ved 
  Sammensmeltning 
  af 
  

   Tornrækkerne 
  paa 
  Leddenes 
  For- 
  og 
  Bagrande. 
  Analleddet 
  

   er 
  jævnt 
  besat 
  med 
  Torne, 
  der 
  er 
  stillede 
  tæt 
  sammen 
  paa 
  

   Forranden 
  og 
  paa 
  en 
  tværliggende 
  Forhøjning 
  paa 
  Midten 
  

   af 
  Leddets 
  Underside. 
  

  

  Tornene 
  er 
  stør«t 
  paa 
  Forranden 
  af 
  2 
  — 
  4 
  Led, 
  hvor 
  de 
  

   er 
  ordnede 
  i 
  regelmæssige 
  Rækker; 
  her 
  er 
  Formen 
  langstrakt, 
  

   bagtil 
  skarpt 
  tilspidset 
  og 
  fortil 
  udtrukket 
  i 
  en 
  temmelig 
  

   lang, 
  svagt 
  komprimeret 
  Spids; 
  længere 
  tilbage 
  bliver 
  Tor- 
  

   nenes 
  Stilling 
  mindre 
  regelmæssig, 
  de 
  tager 
  af 
  i 
  Størrelse 
  

   og 
  gaar 
  jævnt 
  over 
  i 
  smaa 
  uregelmæssige 
  Kitingryn. 
  Paa 
  

   Siderne 
  af 
  Legemet 
  findes 
  en 
  Del 
  større 
  Torne, 
  der 
  alle 
  

  

  