﻿55 
  

  

  udgaar 
  tre 
  Broer, 
  der 
  naar 
  over 
  til 
  Rammens 
  modsatte 
  Side, 
  

   og 
  deler 
  herved 
  Spiraklet 
  i 
  fire 
  Aldelinger. 
  der 
  hver 
  bærer 
  

   et 
  større 
  eller 
  mindre 
  Antal 
  Aandefelter 
  af 
  aflang 
  eller 
  oval 
  

   Form. 
  Felterne 
  er 
  sjældent 
  isolerede, 
  men 
  hyppigst 
  forenede 
  

   i 
  smaa 
  Grupper 
  eller 
  Kæder. 
  

  

  Analaabningen 
  er 
  noget 
  fremstaaende 
  og 
  findes 
  i 
  den 
  

   sidste 
  Leddeling. 
  

  

  Tøndepuppen: 
  5 
  — 
  7 
  mm. 
  lang 
  og 
  2 
  — 
  SVa 
  mm. 
  bred. 
  

   Formen 
  er 
  noget 
  afvigende 
  fra 
  andre 
  Formers 
  Tøndepupper, 
  

   stærkt 
  hvælvet 
  paa 
  Oversiden, 
  særlig 
  bagtil, 
  og 
  temmelig 
  

   flad 
  paa 
  Undersiden; 
  Gataabningen 
  stærkt 
  fremtrædende. 
  

   For- 
  og 
  Bagspiraklerne, 
  særlig 
  de 
  sidste, 
  stærkt 
  tapformet 
  

   fremadstaaende. 
  Leddelingen 
  utydelig, 
  og 
  Overfladen 
  stærkt 
  

   rynket. 
  De 
  ydre 
  Puppespirakler 
  mangler. 
  

  

  Forholdet 
  til 
  Værten 
  : 
  

  

  Som 
  anført 
  i 
  Literaturoversigten 
  har 
  jeg 
  ved 
  Under- 
  

   søgelse 
  af 
  de 
  paa 
  Zoologisk 
  Musæum 
  opbevarede 
  Type- 
  

   exemplarer 
  til 
  Mein 
  er 
  t's 
  Afhandling; 
  Lidt 
  om 
  Tachina 
  

   Larvers 
  Snylte 
  n 
  i 
  andre 
  In 
  sek 
  ti 
  arver, 
  kunnet 
  hen- 
  

   føre 
  de 
  af 
  ham 
  iagttagne, 
  men 
  ikke 
  klækkede 
  Snylteflue- 
  

   larver 
  hos 
  Lina 
  populi-L2Lrver 
  til 
  samme 
  Art 
  som 
  den 
  her 
  

   undersøgte 
  SteinieUa 
  callida 
  Meig. 
  

  

  Larvernes 
  Indboringshuller 
  er 
  temmelig 
  vanskelige 
  at 
  

   opdage, 
  da 
  den 
  af 
  Kitintragten 
  frembragte 
  mørke 
  Skygge 
  

   paa 
  Værtlarvens 
  Hud 
  i 
  Form 
  og 
  Farve 
  ganske 
  svarer 
  til 
  

   de 
  mørke 
  Pletter, 
  der 
  findes 
  paa 
  Ama-Larvernes 
  hvide 
  Hud. 
  

  

  I 
  Modsætning 
  til 
  Meinert 
  har 
  jeg 
  ikke 
  kunnet 
  op- 
  

   dage 
  Snylternes 
  Bagspirakler 
  igennem 
  Hullet 
  i 
  Huden. 
  

  

  Med 
  Hensyn 
  til 
  Ernæringsmaaden 
  slutter 
  denne 
  Art 
  

   sig 
  ganske 
  til 
  /*owsem-Larven, 
  saaledes 
  at 
  Værtens 
  Tarm- 
  

   kanal 
  og 
  øvrige 
  ædlere 
  Organer 
  først 
  angribes 
  paa 
  et 
  meget 
  

   sent 
  Tidspunkt 
  af 
  Snylterens 
  Larveudvikling. 
  Værten 
  lever 
  

   derfor, 
  lige 
  til 
  Snylteren 
  er 
  fuldvoxen. 
  

  

  Naar 
  Bladbillelarven 
  er 
  fuldvoxen 
  og 
  skal 
  forpuppe 
  sig, 
  

   hæfter 
  den 
  sig 
  med 
  Bagenden 
  fast 
  til 
  et 
  Blad, 
  et 
  Græsstraa 
  

   eller 
  lignende 
  og 
  krænger 
  Larvehuden 
  tilbage, 
  saaledes 
  at 
  

  

  