﻿77 
  

  

  arter, 
  Dolycoris 
  baccarum 
  F., 
  der 
  træffes 
  fra 
  det 
  tidliofste 
  

   Foraar 
  til 
  sent 
  paa 
  Efteraaret, 
  og 
  som 
  overvintrer 
  i 
  fuld 
  

   udviklet 
  Tilstand. 
  Kun 
  kønsmodne 
  Tæger 
  inficeres 
  med 
  

   Snylterens 
  Larver. 
  Jeg 
  har 
  dissekeret 
  talrige 
  Larver, 
  deri- 
  

   blandt 
  adskillige 
  fuldvoxne, 
  og 
  aldrig 
  fundet 
  Ocyplera-h^vvev 
  

   i 
  dem. 
  Infektionen 
  finder 
  Sted, 
  efter 
  at 
  Tægens 
  Hudskelet 
  

   er 
  fuldstændig 
  udhærdet. 
  

  

  Fluen 
  er 
  sandsynligvis 
  vivipar 
  og 
  udvikles 
  enligt. 
  

  

  Udviklingen: 
  

  

  Larven 
  i 
  første 
  Stadium 
  (Fig. 
  40): 
  

  

  Længde 
  2^2 
  mm. 
  Huden 
  glat, 
  uden 
  Spor 
  af 
  Torne. 
  

   Svælgskelettets 
  Tand 
  er 
  langstrakt 
  og 
  svagt 
  krummet, 
  de 
  

   øvre 
  Svælgplader 
  er 
  smalle, 
  linieformede, 
  svagt 
  buede 
  og 
  

   ikke 
  bredere 
  end 
  Tanden; 
  de 
  nedre 
  er 
  noget 
  kortere 
  

   og 
  bredere 
  end 
  de 
  øvre 
  og 
  svagere 
  kitiniserede. 
  Under 
  

   Svælgskelettet 
  har 
  jeg 
  ikke 
  kunnet 
  finde 
  den 
  sædvanlige 
  

   Plade. 
  

  

  Sanseorganet 
  er 
  fremstaaende; 
  den 
  nedre 
  Papil 
  bærer 
  

   tre 
  Sansetappe; 
  den 
  øvre 
  Papil 
  er 
  lav, 
  og 
  det 
  lysbrydende 
  

   Legeme 
  paa 
  dens 
  Spids 
  er 
  bredere 
  end 
  Koden, 
  kort 
  og 
  

   stumpt 
  tilspidset. 
  Bagspiraklerne 
  er 
  forholdsvis 
  meget 
  store; 
  

   Knopperne 
  dybt 
  adskilte, 
  aflange 
  og 
  noget 
  bøjede. 
  

  

  Andet 
  Stadium 
  (Fig. 
  41,42): 
  

  

  Længde: 
  4—6 
  mm. 
  Huden 
  glat 
  undtagen 
  paa 
  sidste 
  

   Led, 
  hvor 
  der 
  omkring 
  Bagspiraklerne 
  findes 
  en 
  Del 
  spredt 
  

   stillede, 
  langstrakte 
  Torne. 
  

  

  Mundkrogene 
  er 
  dybt 
  sorte 
  og 
  temmelig 
  plumpe; 
  ved 
  

   Koden 
  bærer 
  de 
  paa 
  Forranden 
  en 
  noget 
  fremadrettet 
  kort 
  

   Tand, 
  hvorimod 
  Bagranden 
  er 
  afrundet. 
  Svælgskelettets 
  

   forreste 
  Del 
  er 
  betydelig 
  smallere 
  end 
  Mundkrogene, 
  og 
  

   Forbindelsesstykket 
  imellem 
  Svælgskelettets 
  to 
  Halvdele 
  er 
  

   stærkt 
  nedad 
  krummet. 
  De 
  nedre 
  Svælgplader 
  er 
  større 
  end 
  

   de 
  øvre, 
  og 
  deres 
  nederste 
  Rand 
  er 
  ret, 
  medens 
  Bagranden 
  

   er 
  skraat 
  opadbuet. 
  De 
  øvre 
  Plader 
  er 
  fortil 
  forlængede 
  i 
  

   en 
  Udløber, 
  der 
  naar 
  frem 
  til 
  Mundkrogenes 
  Kod. 
  De 
  øvre 
  

  

  