﻿Æ 
  * 
  

  

  90 
  

  

  at 
  her 
  er 
  Grænsen 
  imellem 
  Saprophagi 
  og 
  Parasitisme 
  

   langtfra 
  skarp. 
  

  

  Først 
  kan 
  i 
  denne 
  Henseende 
  anføres, 
  at 
  adskillige 
  

   normalt 
  aadselædende 
  Arter 
  kan 
  udvikles 
  i 
  syge 
  og 
  saarede 
  

   Dyr 
  (CaUiphora 
  og 
  Sarcophaga 
  hos 
  Pattedyr 
  og 
  Insektlarver, 
  

   Lucilia 
  hos 
  Padder). 
  Men 
  ogsaa 
  hos 
  sunde 
  Insekter 
  kan 
  

   saadanne 
  Former 
  udvikles. 
  Kiley^) 
  fandt 
  saaledes, 
  at 
  Sar- 
  

   cophaga 
  carnaria 
  L. 
  og 
  CaUiphora 
  erylhrocephala 
  Meig. 
  i 
  

   Amerika 
  spillede 
  en 
  betydelig 
  Rolle 
  som 
  Snyltere 
  i 
  ældre 
  

   og 
  yngre 
  Græshopper, 
  og 
  lignende 
  Iagttagelser 
  har 
  Kiin- 
  

   ckel 
  d'H 
  erculais 
  ^) 
  gjort 
  i 
  Algier 
  om 
  Sarcophaga 
  cla- 
  

   thrata 
  Meig. 
  

  

  Indenfor 
  de 
  nævnte 
  Grupper 
  findes 
  der 
  endvidere 
  nær- 
  

   staaende 
  Arter, 
  der 
  dels 
  er 
  aadselædende 
  og 
  dels 
  konstant 
  

   snyltende. 
  I 
  Slægterne 
  CaUiphora 
  og 
  Sarcophaga 
  er 
  de 
  fleste 
  

   Arter 
  aadselædende 
  og 
  tilfældige 
  Parasiter, 
  men 
  ProtocaUi- 
  

   phora 
  azurea 
  Fall. 
  samt 
  Wohlfartia 
  magnifica 
  Schin, 
  kon- 
  

   stante 
  Snyltere. 
  

  

  Lignende 
  Tilfælde 
  træffes 
  ogsaa^ 
  andre^Grupper 
  af 
  

   Musciderne, 
  og 
  Grænsen 
  imellem 
  planteædende^ 
  t^g^^yltende 
  

   Levevis 
  er 
  ligeledes 
  vag. 
  ^) 
  ^ 
  

  

  Denne 
  Variation 
  i 
  Dyrenes 
  Ernæringsmaade 
  hænger 
  

   sandsynligvis 
  for 
  en 
  stor 
  Del 
  sammen 
  med 
  Dyrenes 
  for- 
  

   holdsvis__simple 
  Organisation, 
  der 
  er 
  saa 
  lidet 
  specialiseret, 
  

   at 
  hverken 
  de 
  udviklede 
  Dyr 
  eller 
  Larverne 
  i 
  nogen 
  højere 
  

   Grad 
  er 
  udformede 
  i 
  den 
  ene 
  eller 
  den 
  anden 
  Retning. 
  

  

  Vi 
  skal 
  nu 
  med 
  det 
  ovenfor 
  udviklede 
  for 
  ^je 
  søge 
  at 
  

   bestemme 
  de 
  hos 
  Leddyr 
  snyltende 
  Musciders 
  Forhold 
  til 
  

   Værterne. 
  

  

  De 
  fuldt 
  udviklede 
  Insekter 
  besidder 
  ingen 
  Organer, 
  

   der 
  tillader 
  dem 
  at 
  anbringe 
  Yngelen 
  paa 
  anden 
  Maade 
  end 
  

  

  ^1 
  F'irst. 
  anii. 
  Rep. 
  of 
  the 
  U. 
  S. 
  Entoni. 
  Comniissioii 
  for 
  the 
  Year 
  1877, 
  

  

  relating 
  to 
  the 
  Rockv-Moiintain 
  Locust. 
  Washington. 
  1878, 
  p. 
  323. 
  

   ■■*) 
  J. 
  Kiinckel 
  cl' 
  Hercu 
  lais: 
  Invasions 
  des 
  Acridiens 
  vulgo 
  Saute- 
  

  

  relles 
  en 
  Algérie. 
  1. 
  1893-1905 
  p. 
  588. 
  

   ^) 
  .1. 
  Kiinckel 
  d'Herculais: 
  Un 
  Diptere 
  vivipare 
  de 
  la 
  Famille 
  

  

  des 
  Muscides 
  å 
  larves 
  tantot 
  parasites. 
  tantot 
  végétariennes 
  

  

  (Comptes 
  Rendus, 
  T. 
  144, 
  1907, 
  p. 
  390). 
  

  

  