•>•> TYCHO TULLBERG, 



hvilka rader tvä äro riktade uppåt och utåt (I. 20 ms), och ilen tredje nedåt (I. 20 rai). Innanför detta 

 muskellager finnes naturligtvis en tunica propria, ehuru jag ej lyckats skilja den från muskellagret, och innanför 

 denna åter träffar man etl epithellager innehållande talrika cellkärnor (I. 20 ne), livilka jag- dock endas! genom 

 färgning med pikrokarmin lyckats la se. Detta lager är på sin inre sida beklädt af en strukturlös tunica intima 

 i cutieula), som utgör en fortsättning af munhålans hud (I. 20 ti). Strupen slutas bakat med en i magsäcken 

 inskjutande tapp, hvilkcn antagligen tjenar att hindra den sväljda födan att åter upptränga i strupen. 



Digestiouskanalens andra afdeluing, magsäcken, är hos Sminthurus fuscus af en afiång och nästan jemn- 

 tjock form samt någol bågböjd (I. 19 vn). Den synes till hela sin längd motsvara chylusmagen hos högre in- 

 sekter, alldenstund den icke inuti är försedd med någon särskild cutieula. Men den är deretnot till hela sin 

 längd beklädd med ett epithel, hvars celler utan färgning foga tydligt framträda, och livilka jag endast genom 

 användande af saltpetersyrad silfverosid fått se fullt tydlist begränsade (Tab. V. tig. 4 föreställer ett dylikt 

 epithel ur magsäcken af Macrotoma flavescens). Utanför detta epithel ligger en tydlig, men structurlös tunica 

 propria, omgifven af ett muskellager, som dock, långtifrån att. säsom pä strupen, bekläda hela membranen, här 

 hihlar ett särdeles regelbundet rutformigt nätverk (I. -.'I) öfver densamma genom korsning af dels tvärgående 

 (I. 21 ft), deds långsgående il. 21 11) muskeltrådar. Magsäcken begräusas bakåt af en uppsvälld muskulös ring, 

 med hvilkcn tarmen ti. 22) kan anses börja. Denna ar alltid kortare an magsäcken, och hos Sminthurus fuscia 

 särdeles tillplattad och från sulan sedd s-forraigl böjd (I. 24). Bredast är den bakre delen, och dä musklerna här 

 äfven äro af en något olika beskaffenhet (1. 22 sm 2 ), skulle man väl, om man så vill, hos Sminthurinai kunna 

 skilja mellan en främre och en bakre tarmdel, hvilkcn senare då skulle motsvara rectum. 'Carmens muskellager 

 bestar af breda, transversela muskler, liggande tätt intill hvarandra, såsom på oesophagus. .Musklerna på den 



främre delen (I. '.''2 sm 1 ) äro bredare och ej sa tydligt tväistrimmiga si le på den bakre, plattare delen af 



tarmen (I. 22 sm 2 ). På tarmen saknas helt och hållet de för magsäcken utmärkande långsgående musklerna. 

 Vid de vigglikt hoptryckta sidokanterna af den bakre tarmdelen fäster sig en rad lina muskeltrådar (I. 22 ml), 

 som äter med sm andra ända äro fastade vid en yttre rad. På tarmen har jag fullt tydligt sett en från muskel- 

 lagrei skild tunica propria, som begränsar det innanför liggande cellulosa lagret. Denna tunica propria bildar 

 sex långsgående veck (I. 23 ptp), Härigenom kommer det innanför denna membran liggande cell-lagret att bilda 

 lika många inåt tarmens lumen vända åsar. hvardera innehållande tvenne rader cellkärnor (I. 23 ne). Dessa åsar 

 begränsas inåt af en tvdlig tunica intima, som mellan dem biblar lika många veck (I. 23 pti). Vecken af tunica 

 propria -vna* ganska tydligt genom muskellagret (I. 22 pip); mindre tydligt, deremot kan mau genom detta se 

 vecken al !•!, a,-, i intima (1. 22 pti). Analöppningen (I. 11 a), hvilken, såsom ofvan blifvit nämndt, alltid ar 

 belägen p.i si, ta abdominalsegmeutet, bildas af tre valvler, af livilka den öfversta (I. 14 vs) är vågrät, och de 

 bada andra med denna bilda en nästan liksidig triangel. 



Digestionskanalen hos Templetoniina (V. 11) och de flesta Lipurinat (X. 14) är af samma byggnad som 

 hos Sminthurus, utom att den är något mera långsträckt och tarmen nästan cylindrisk. Hos några individer 

 af Orchesella <inci<i och spectabilis har jag funnit sistnämnda del omvriden till en slynga. Högst afvikande med 

 afseende pä tarmkanalens byggnad är Anura muscorum (XII. 24). Ilar ar nämligen magsäcken (XII. 24 vn) 

 försedd med en mängd ii t sidorna utskjutande flikar och eger, sä vidt jag kunnat sv. ingen muskelbeläggning. 

 Pä tarmen deremot har jag sett ett muskellager likt det. som förekommer hos öfriga former. 



Salivkörtlarna (V. .'!), som jag noggrannast undersökt hos Macrotoma flavescens, äro af en högst egen- 

 domlig beskaffenhet och alldeles olika samma körtlar hos öfriga arthropoder. De äro tvä till antalet och halva 

 sin plats i liufvudets undre hälft, bakom och under maxillerna. Den bakom maxillerna belägna delen är 

 ungefär lika tjock som bred, den främre äter betydligt tunnare. Di: bestå af en läng, i organets bakre del i 

 mångfaldiga slyngor hoprullad kanal, inuti beklädd med ett epithel, hvilket dock icke visar sig utan användande 

 af reagentier; bäsl har jag sett cellkärnorna deri efter djurets färgning med guldklorid. Dessa kärnor äro störst 

 och tydligast i den yttersta och bredaste delen af kanalen, som synes utgöra organets begynnelsepunkt; åtmin- 

 stone har jag ej kunnat, följa kanalen längre ät detta hall. På midten af den inåt hufvudet vällda sidan af or- 

 ganet utträder, der vindningarna äro som tätast, utföringsgången temligen smal, men älven den med tyd- 

 ligt epithel. Den har varit särdeles svår att utdissekera, och detta har först lyckats mig efter härdning med 

 osmiurasyra. Denna utföringsgång gar rakt till munhålan, der den öppnar sig, som jag tror, i det veck, som 

 bildas mellan hyphopharynx och nedre läppen. Organet ar för öfrigt fåstadt vid mundelarnas kitinställning. 

 Dylika, om oeksä till sin form något afvikande salivkörtlar har jag funnit såväl hos Sminthurus fuscus som 

 Achorutes murorum, således inom alla tre underfamiljerna. Utom salivkörtlarna har jag ej kunnat finna några 

 körtelartade bihang till digestionskanalen hos Poduriderna, åtminstone inga, som tydligen utmynna deri. livad 

 Nicolet och Olfees mena med de Malpighiska kärl, som de omtala, och den senare äfven lär hafva afritat '), kan 

 jag icke förstå. .lag har icke oaktadt dit största bemödande sett ens någon antydning till desamma, och der- 

 vi t i står jag ej ensam, dä icke heller Lurbock och Laboulbene hafva träffat dylika hos de arter, de undersök! 

 Deremot har jag hos alla grupper af Poduridernas familj funnit ett slags kanalsystem, hvilket äfven Ltjbbock 



'l Jag har 'i setl figurerna (ill hans afhandling 



