SVERIGES PODURIDER. 2!l 



Gen. 1. Sminthurus Latr. 



Syn. 1743. Podura De Geer, in Vet.-Akad:s Handl. Vol. IV. p. 296. 

 1804. Smynthurus Latreille, Mist. Nat. T. VIII. p. 70 



Aiitcniiii' quadriarticulatae; articulus quartus sjepissitne omnium longissimus, num- 



quam tertio brevior. In dorso nullae magnse papillae. 



Hos alla af detta slägte förut kända arter är dun yttersta antennleden nästan lika lång som de tre 

 föregående tillsamman, men för någon tid sedan faun jag en art, som hade de tre yttre antennlederna nästan 

 lika långa. Jag bar dock icke på blott denna grund velat uppställa densamma som typ för ett eget slägte. 

 Några ryggpapiller af samma storlek som hos Papirius finnas icke Los Sminthurus, men deremot linnes hos 

 denna en rad mindre sådana, livar och en försedd med ett rakt utstående känselhår. Utom dessa hår finnas 

 hos åtskilliga arter (III. 1), i synnerhet på det stora abdominalsegmentet, en mängd styfva borst, hvilka gifva 

 djuret ett ganska egendomligt utseende; hos andra åter förekomma endast små och korta hår (III. "21). Jag har 

 på grund al' denna olikhet, som jag ansett vara en af de mest i ögonen fallande, indelat slägtet i tvenne afdel- 

 ningar: Setosi och Pilosi. 



A. Setosi. 



1. .v. fuscus (Linn.) (I. 1—27, 11. 1 — 15). 



Syn. 1743. Podura fusca. globosa, nitida, antennis longis articulis filtrums. 1>e Geek, Vet.-Akad:s 

 Handl. Vol 1\. p. 296. 

 1758. Podura fusca Linné, Syst. Nat. Ed. X. Tom. I. p. 608 

 1762. Podura fusco-nigra; abdomine globoso signaturis ferrugineis. Geoffroy, Hist. abr. d. Ins. 



']'. il. p. 607. 



1767. Podura atra Linné, Syst. Nat. Ed. XII. T. I. 2. p. 1019. 



1781. Podura atra Schrank, Enum. Insect. Austr. p. 495. 



1781. Podura atra .1. C. Fabricius, Spee. Ins. T. I. p. 381. 



1804. Smynthurus fuscus Latreille, Hist. Nat. T. VIII. p. 82. 



1838. Smynthurus fuscus Burmeister, Handb. d. Entom. T. II. 2. p. 451. 



1*44. Smynthurus äter Gervais, in Walckenaer, Ins. apt. T. 111. p. 4<>.'!. 



1862. Smynthurus Buskii Lubbock, Notes on the Thys. I'. I. p. 431. 



1871. Sminthurus fuscus Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 144. 



Luteo-fuscus, signaturis nigricantibus, undique nitidus. Antennse paullo longiores 

 quam caput. Unguiculus superior vaginatus. Long. '2 millim. 



Denna art utmärker sig isynnerhet genom sin glänsande, hud och sin mörka färg, som fullkomligt be- 

 rättigar ilen till namnet fuscus. Den består af en blandning af brungult och svart, och det är svårt att säga 

 hvilkendera färgen skall anses rådande. Jag har dock funnit den ljusare i allmänhet öfvervägande. ehuru den 

 ofta är svär att se tiil följd af dr långa hären och den reflex, som uppkommer, ila stark dager faller på den 

 glansande huden. Bäst synes den gulbruna färgen på bakre delen af abdomen, der den bildar en v-formig fläck 

 med spetsen bakåt (I. 1) S. fuscus har på abdomen lyra par känselhår (1. •'! ss, i ss), af hvilka 3 sitta på 

 hvardera sidan om ryggens medellinie, och tvenne vid basen af det bakre abdominalsegmentet, allesamman pä 

 vårtlika upphöjningar. Antennerna äro föga längre än hufvudet (I. 5), och den yttersta leden är ej fullt sa 

 lång som de tre inre. Ocellerna bilda ungefär en halfcirkel ined en ocell i midten. Af klorna är den öfre 

 försedd med en särdeles stor tunica pellucida, större och tydligare än hos någon annan art (I 8 tps), och den 

 undres omhölje (I. 8 tpi) slutar i en särdeles tydlig spets. Sjelfva klon utlöper i ett nästan rakt borst (I. 8 ai). 

 På undre sidan af gaffeltänderna finnas trenne stora borst. Gaffelns ändsegment äro har. som vanligt hos 

 Sminthurin&, tydligt skålformiga (1. 12 me), men hos denna art tandade blott på ena sidan och nästan jemn- 

 breda. Gaffelhakens främre del (I. 13 er) är mycket högre än den bakre (I. 13 r). Vid analöppningen finnas 

 de tvenne förutnämnda egendomliga, nästan sabelformiga hudbihangen. 



Denna art beskrefs först af De Geer i Vetenskaps-Akad. Handl., upptogs sedan af I. inni; redan i Fn. 

 8v. Ed. I. och tiek af honom i Syst. Nat. Ed. X namnet Podura fusca, hvilket namn han dock i tolttc. upp- 

 lagan af samma arbete ändrade af för mig okänd anledning till Podura atra, under det att det djur, som han 

 förut kallat l', ••lura a/ra, nu blef kalladl Podura polypoda. 



Arten, som af Latreille hänfördes till hans nya slägte Smynthurus, kallades sedermera omvexlande 

 fuscus och äter. Lubbock har efter all sannolikhet beskrifvit denna art under namn af Smynthurus Buskii. 



Förekommer pä högre växter och bland mossa i hinder och barrskogar. 



Allman i Uppland. Södermanland, Wermland, Östergötland, Skåne och på Gotland. 



