30 T Y « ' 1 1 O T U L L 15 E R G , 



2. S. viridis (Linn.) Lhk. (II. 16—20, III. 1—4). 



Syn. 17.".i'> Pulex viridis plantarum Linné, Act. Lit. p. 133. 



174G. Podura viridis subglobosa Linné, Fn. Sv. Ed. 1. p. 342 



L758. Podura viridis Linné. Syst. Nat. Ed. X. T. 1. p. 608. 



lTti'3. Podura viridis, ocidis nigris, capite fiavescente, antennis ni medio fractis. Geoferoy, 



llist. abr. (1. Ens. 'I'. II. p. 607. 



1804. Smynthurus viridis Latreille, Hist. Nat. T. VIII. p. 82 



1835. Smynthurus viridis Templeton, Thys. Hib. p. 97. 



1867. Smynthurus viridis Lubbock, Notes on the Tliys. P. III. p. 296. 



1871. Sminthurus viridis (forum principalis) Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 114. 



Luteo-viridis, signaturis fusco-viridibus. Unguiculus superior vaginatus. Pilus 

 clavatus in tibia nullus. Long. U — 2 millim. 



Färgen är hos den liar beskrifna formen af S. viridis öfvervägande grön, pä di 1 ljusare ställena mer 

 dragande i gult, på de mörkare mera i gråbrunt. Ofvan analöppningen linnes en svart, men ganska liten fläck 

 Antennerna betydligt längre än bos föregående art. Deras yttersta led violett. Den öfre klon försedd med ett 

 omhölje. som jag dock fatt si- fullt tydligt först efter preparatets kokning i utspädd glycerin ] ); den undre är 

 utdragen i en läng spets, som ar krökt framåt (111. .'!). Klubblika känselhår vid tibians nedre del saknas. 



Förekommer på gräsrika stallen. 



Funnen i trakten af Uppsala. 



Af denna art har jag utom hufvudformen funnit 2 varieteter, hvilka vid närmare undersökning måhända 

 visa sig som sjelfständiga arter. -lag kan dock ej för närvarande saga. om färgen är fullt konstant, och har ej 

 funnit någon med de särskilda färgerna förbunden formolikhet. 



Var. a. cinereo-viridis. 

 Syn. 1841 Smynthurus viridis Nicolet, Rech. p. serv. a 1'Hist. d. Podur. p. 82. 

 Cinereo-viridis, signaturis paullo obscurioribus. Macula nigra supra anum nulla. 

 Förekommer såsom föregående. 



Funnen i Skåne. 



Var. i. nigro-maculatus. (III. 5). 

 Flavus; latera abdominis signaturis rubris ornata. Macula nigra supra anum. 



Förekommer säsoni föregående. 

 Funnen på Gotland och i Skäne. 



3. S. flaviceps Tullb. (III. 6, 7). 



Syn. 1871. Sminthurus flaviceps Tillberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 145. 



Atro-rufus, capite flavo, pedibus partibusque basalibus antennarum pallidis. Un- 

 guiculus superior vaginatus. Tibise pilo singulo clavato instruera'. Long. 1 millim. 



Antennernas yttersta led tydligt annulerad (III. 6). Det pä tibian förekommande känselhåret är försedt 

 med en ytterst liten ansvällning i spetsen och ensamt (III. 7). 



Funnen en gäng bland gräs i Skäne. 



4. S. novem-lineatus Tullb. (III. 8 — 11). 



Syn. 1871. Sminthurus novem-lineatus Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 145. 



Pallide-flavus; abdomen novem lineis longitudinalibus, quarum duse badia\ cetera? 

 nigra' sunt, caput tribus badiis, duabus nioris ornatum. Unguiculus superior nudus. 

 Tibitc pilis 2 3 clavatis instrueta?. Long. 1\ millim. 



Af de mörka linierna på abdomen ar den medlersta svart och når blott frän dess främre rand till mid- 

 ten. Det närmaste paret är brunt och sträcker sig öfver hela abdomen; det derpå följande, som äter är svart, 

 når liksom den förstnämnda linien blott till abdomens midt, men frän dess bakre ända räknadt. Fjerde och 

 femte paren aro svarta och na öfver hela abdomen. Det sistnämnda synes ej frän ryggsidan. På hufvudet är 

 den medlersta linien brun, de bada följande svarta, och de yttersta äter bruna. Antennernas yttersta leder äro 

 hos denna art tydligt annulerade, ehuru ej så skarpt som hos de bada föregående, och violetta. Tibierna äro 



Ila jag -knt Fört. elur Sv. Podur., hade jag ej försökt detta behandlingssätt och k;inde således icke, att den större klon hos 

 denna art verkligen eger ett hölje. 



