SVERIGES PODURIDKK. .'!."> 



Förekommer i barrskog. 



Funnen omkring Uppsala och på Gotland temligen sparsamt. 



19. P. flavo-signatus Ti 1.1,11. (III. :!7, 38). 



Syn. 1871. Papirius flavo-signatus Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 146. 



Flavus; latera rubra et signaturis flavis ornata. Macula? oculares nigrse. Macula 

 nigra supra anura nulla. Cnguiculus superior vaginatus. Long. \\ niiHini. 



Särdeles utmärkande för Papirius flavo-signatus är formen af de gula fläckarna (III. .'i7 1 pa sidorna af 

 abdomen. Dessa fläckars ljusa färg åstadkommas, såsom i det föregående ar närandt, till stor del af de 

 genomlysa n de urinkärlen. 



Papirius Saunderssii I. hk skiljes frän denna art genom de svarta fläckarna ofvan analöppningen, och 

 Smynthurus ornatus Nic, som tvifvelsutan är en Papirius, genom de mörka banden pä ryggsidan af abdomen. 



Temligen allmän i Uppland och Södermanland. 



Förekommer i närheten af gårdar. 



■.Mi. P. minutus (O. Fabr.) 



Syn. 1783. Podura minuta i> Fabricius, in Danske Vidensk. Selsk. Skr. 1). II. p. 307. 

 1835. Smynthurus signata Templeton, Thys. Hib. p. 97. 

 ? 184-1. Smynthurus Vulonii Nicolet, Rech. p. serv. a l'Hist. des Podur. p. £4. 

 1S(>-J. Papirius nigro-macidatus Lubbock, Notes on the Thys. P. II. p. 589. 

 1871. » Tillberg, Kört. öfver Sv. Podur. p. 14G. 



Flavus; latera rubra et signaturis flavis ornata. Macula- oculares nigrae. Macula 



supra anura nigra et subquadrata. Unguiculus superior vaginatus. Long. 1J millim. 



Lätt igenkänd pä den mörka, nästan qvadratiska fläcken öfver analöppningen. 



Jag har ansett mig böra förkasta Lubbocks namn, huru karakteristiskt detta än är, dä det af O. FaB- 

 RICIUS begagnade är mycket äldre. Om .V. (Jtdonii Nic. verkligen är identisk med din här beskrifna arten, ar 

 svart att säga, emedan man ej af Nicolets beskrifning kan se antennernas form. Då färgteckningen likväl 

 temligen öfvereusstämmer med mina exemplar, isynnerhet genom den svarta analfläeken, och Nicolet i början 

 af siu beskrifning förklarar, att S. Uulonii till formen liknar föregående art, men denna åter tydligen är eu 

 Papirius, har jag, om ock med tvekan, ansett mig böra uppföra S. Vulonii såsom synonym till här beskrifna art. 



Förekommer bland saftigt gräs. 



Allmän i Skåne, Uppland och på Gotland, äfven funnen i Smaland. 



Subfam. II. Templetoniinae. 



Truneus elongatus, segmentis novem, quorum primum a tergo vix conspicuum 

 est. Caput nutans. Antennas articulis 4 — ti, plerumque capite longiores. Organa post- 

 antennalia in plerisque nulla. Instrumenta cibaria mordentia. Pedes biunguiculati. 

 Tubus ventralis longus, vesicis hemisphaericis. Furcula ssepissime in penultirao segmento 

 abdorainis inserta, dentibus plerumque infra in transversum striatis, tnucronibus sas- 

 pissime tridenticulatis. Cutis pilis pubeseentibus, interdum squamis instrueta, neque um- 

 quam perspicue granulata. 



Det är nästan omöjligt att finna någon karakter, hvarigenom denna underfamilj i sin helhet kan skiljas 

 från den följande. Orsaken härtill ar den, att inom slägtet Isotoma finnas några arter, som ej kunna lösbrytas 

 från Templetoniinw, under det att andra förete en ögonskenlig öfvergång till Lipurinm. Frånvaron af en tydlig 

 graiiulering ä huden är visserligen ett någorlunda användbart kännemärke for den förstnämnda gruppen, men 

 icke heller detta är fullt konstant, da åtskilliga Isotomm, isynnerhet Isotoma crassicauda, äfven hafva en verk- 

 ligt. om ocksä särdeles svagt granulerad hud. Deremot är det ingalunda svart att skilja de särskilda slägtena 

 inom ifrågavarande grupp från slägtena i den följande. Med Sminthurinai kunna hit hörande djur tdl följe af 

 den allanga kroppsformen aldrig förblandas. Antennerna äro aldrig knäböjda. Ögonens antal, som inom de 

 flesta slägten är konstant, varierar betydligt hos Isotoma, likaså gaffelns längd. Särskildl formade, vanligen 

 klubblika känselhår vid tibians spets finnas hos alla slägten, utom Isotoma och Ternpletonia, men äro alltid 

 ensamma. 



.lag har funnit 7 slägten inom underfamiljen Templetoniina: , nämligen Orchesella Templ., Degeeria Nic, Sira 

 I.bk, Ternpletonia Lbk, Macrotoma Bourl., Lepidocyrtus Bourl., Cyphoderus (Nrc), och Isotoma (Bourl.). Hvad 



