4(i T"S CHO TULLBERG, 



Flavo-viridis, ima vel tribus linris longitudinalibus in dorso fusciss interduin fusco- 

 viridis duabus lineis in dorso flavis. 



De tre liar sammanslagna färgvarieteterna skilja sig endast genom olika grad af mörkhet i teckningen. 

 Hos de ljusaste exemplaren synes den mörka färgen endast såsom en linie utefter ryggen, omgifven af grund- 

 rios något mörkare individer tinne- på hvardera sidau om nyssnämnda linie och på något afstånd från 

 densamma en annan dylik, och hos de mörkaste ha dessa tre linier, synnerligas! de på sidorna, utbredt sig -a 

 att nästan hela djuret är mörkfärgadt, med undantag af di- mellan ryggliuien och sidolinjerna liggande delarne, 

 hvilka dä bilda tvenne ljusa band längs ryggen. Grundfärgen ar visserligen oftast stötande i grönt, men över- 

 gångsformer med violett grundfärg anträffas ofta. 



Förekommer i gräset på något fuktiga angår, under stenar och bland tång vid stränder. 



Allmän i Uppland, Wennlund, Bohuslän, Skåne och på Gotland. 



Var. a. viridis Boi 1:1 . 



Syn. 1839. Isotoma viridis Bourlet, Mém. s. les Podurcs p. 25 l( sec , (Jervais, in Walckenaer, luv 

 ccerulea id. . ibid. I' 1 !» 1 - T. III. p. 433.) 



1841 /' ia vylindrica Xicolet, Rech. p. serv. ä 1'Hist. des Podur. p. 60'). 



a ■■ viatica id. . ibid. p. (il. 



pallida id. . ibid. 



.j elriosa id . ibid. 



» ■> annulata id. . ibid. p. 62. 



1862. Isotoma anglicana Lcbbock, Notes on the Thys. 1'. 11 p. .Mm'.. 

 1871. palustris var. unicolor Tullberg, fint. öfver Sv. Podur. p. 151. 



ii •■ » var. anmdata id. . ibid. (ad partem). 



Flavo-viridis vel flavo-cinerea vel nigra, lineis longitudinalibus in dorso nullis. 



Färgen grönaktig, stundom nästan svart, utan några långsgående band. Stundom tinnes en mörkare kant 

 pä livart oeli ett af balen- segment. Denna kant bör ej förblandas med den mörka rand, som alltid uppkom- 

 mer i bakre kanten af kropssegmcmten, da djuren något torra inläggas i sprit: denna rand bildas af lindvecket 

 mellan segmenten och kan naturligtvis förekomma bos hvilken färgvarietet som helst. 



Förekommer i trädgårdar och under tegelstenar och trästycken omkring boningshus. 



Allmän i Uppland, Skåne och på Gotland. 



Var. 1. fusca i\i< .) 



Syn. 1841. Desoria fusca Nicolet, Rech. p. serv. a Hli-t. des Podur. p. 63. 



1847. Isotoma fusca id. , Essai s. une classif. de 1'Ordre de- Thys. p. .'174. 



1871. < palustris var, annulata Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 151 (ad partem). 



Fusco-rubra, lineis longitudinalibus fuscis i:i dorso nullis. 



Jag har förut kallat denna varietet på grund af den mörkare kant, som ofta förekommer i bakre bräd- 

 den af balens segment, annulata, inbegripande dä oek.-a deruti de former af föregående, som ega samma teck- 

 ning. Sedermera liar jag dock funnit denna variation alltför obetydlig för att lägga den till grund för artens 

 indelning, och liar i stället, som af diagnosen synes, fästat mig vid grundfärgen, som verkligen för de individer, 

 som påträffas bland mossa i barrskog, tyckes vara temligen konstant brunröd, ehuru mer eller mindre mink. 

 Likväl träffas ofta äfven tillsammans med de andra varieteterun brunröda exemplar, som knappt kunna skiljas 

 från dessa. 



Förekommer bland mossa i barrskog. 



Allmän i Jemtland, Ångermanland, Uppland, Wermlaud och Småland. 



12. /. olivacea Tullb. (IX. 9— KO. 



Syn. 1871. Isotoma olivacea Tullberg, Fört. öfver Sv. Podur. p. 151. 



Pilosa. Segmentum tertium abdominis longius quara quartura. Antennse capite 



))tinlo longiores; articulus tertius brevior quam quartus, non longior quam secundus. 



Denticuli mucronuin .'>. Long. 1| millim. 



Färgen olivbrun. Skiljes lätt frän små exemplar af föregående art genom frånvaron af gröfre hår. I Skåne 

 bar jag funnit en varietet med tre rader mörka fläckar utefter ryggen. Denna art kommer till följd af sin färg 



') Alla de här upptagna, af \nnii i jrifua artnamnen bibehållas i hans senare arbete af 1S'47 med slägtnamnet holoma. 



