SVERIGES 1' 01) DU DKK. 11 



kroppens form. Härvid kommer slägtet Smynthurus at1 stå ensamt i den ena afdel- 

 ningen, under det att alla de öfriga hänföras till den andra. 



Af allt detta är det tydligt, att Nicolet vid utgifvandet af sina »Reeherches» lika 

 litet kände till hvad Bourlet förut publicerat, som denne vid offentliggörandet af sin 

 senaste uppsats hade någon kunskap om Nicolets nyssnämnda arbete. 



Nicolets deri uppställda slägten synas vara betydligt bättre karakteriserade än Bour- 

 lets, men hans artbeskrifn ingår äro tyvärr allt för knapphändiga, och derför äro äfven 

 flere af hans -arter, oaktadt plancherna, ganska svåra att med säkerhet bestämma, livad 

 den anatomiska delen af denna afhandling beträffar, torde visserligen, såsom jag i det föl- 

 jande skall visa. mänga g.mska väsentliga misstag deri vara begångna, men da man be- 

 sinnar, huru dåliga de optiska hjelpmedlen på dessa tider voro, samt att Nicolet var 

 sä godt som den förste, hvilken egnade någon uppmärksamhet åt Poduridernas anatomi, 

 sa förtjenar lians arbete allt möjligt erkännande. Härefter kommer äter en uppsats af 

 Bourlet 1842, deruti han dock endast vänder sig mot Nicolets första uppsats (om 

 Desoria saltans) och förkastar den af honom der uttalade åsigten om Lepismidernas 

 åtskiljande frän Poduriderna. Ungefär samtidigt med nu omtalade arbeten har Gervais 

 enligt sin egen utsago ') uppställt slägtet Onychiurus, och något senare har Bourlet "') 

 betecknat samma form med namnet Adicranus. Dessutom uppställes 1842 af Gervais ) 

 slägtet Anoura i stället för Nicolets Achorutes. 



Det är klart att genom alla dessa nästan samtidiga arbeten en stor förvirring 

 skulle uppkomma i kännedomen om Poduriderna. Redan 184.'! se vi också försök gö- 

 ras att utreda den mängd af mer eller mindre tydligt karakteriserade arter och släg- 

 ten, som nu fanns inom denna grupp. Det var den franske entomologen H. Lucas, 

 som företog sig detta '). Han gick dock löga kritiskt till väga, och hans hufvud- 

 sakliga verksamhet bestod i att borttaga ett par af de redan gifna slägtena och inran- 

 gera deras arter under de öfriga. 



Aret derpå försökte Gervais '') samma sak, men, som det synes, med föga bättre 

 resultat. Visserligen upplyser han om ett och annat misstag, som föregående författare 

 gjort vid uppställandet af vissa n)a slägten, men sjelf bibehåller han dock BoURLETS 

 besynnerliga slägten Isotoma och Heterotoma oförändrade pä samma gäng, han äfven 

 upptager Nicolets mot dem svarande slägten. Något nytt slägte uppställer han icke, 

 men väl en mängd arter, hvilka dock äro högst otydligt karakteriserade; och icke hel- 

 ler kan särdeles stor upplysning hemtas af de temligen underhaltiga figurerna. Först 

 1847 bringas af Nicolet nägon reda i detta ämne genom hans uppsats »Essai sur un.' 

 classification des Thysanures». Af gruppen Poduridce, som han här indelar i tre af- 

 delningar, les Smynthurelles, les Podurelles och les Lipurelles, upptager han nu följande 

 slägten: Smynthurus och Dicyrtoma, hörande till Smynthurelles, Achorutes, Podura, Or- 

 chesella, Isotoma, Degeeria, Cyphoderus och Tomocerus, hörande till les Podurelles, samt 



') Walckbnaer, Ins. Apt. p. 441. 



-) llcvue Zool. 1843. 



•') Une quinzaine d'especes des In- Ä.pt. 



\) Observ. s. les travaux publiés s l'ordre des Thys. 



') Walckekaer, In-. Apt 



