52 TYCHO TULLBERG, 



(Jnguiculus inferior adest. Dentes furcula? duplo vel triplo longiores quam mu- 

 crones, acuminati. Spinse anales non longiores quam papillae, qua; magnse, fere semi- 

 gdobosse sunt. Lons;. 2 millim. 



Gaffeltänderna och ändsegmenten afsmalnande i samma proportion och således utan något egentligt af- 

 brott vnl leden, som derigenom kommer .it t. mindre skarpt framträda än hos föregående arter. Basalstycket 

 ungefär af samma längd som tanden. Analpapillerna särdeles stora, taggarna deremot små och smala. Färgen 

 violett med dragning stundom mera i rödt, stundom mera i blått. 



Förekommer sparsamt under trästycken i närheten af ladugårdar. 



Funnen i Uppland, Södermanland och på Gotland. 



57. A. ununguiculatus Ti llb. (XI. 4, 5). 



Syn. 1869. Achorutes ununguiculatus Tullberg, Skand. Podur. al' underf. Lip. p. II. 

 1871. » " id. , Fört. öfver Sv. Podur. p. 153. 



[Jnguiculus infcriur nullus. Dentes furculse acuminati et duplo vel triplo longiores 



quam mucrones. Spinse anales parvse, breviores quam papillse. Long. 1 millim. 



Närmar sig genom frånvaron af den undre klon följande slägte, men skiljes derifrån, utom på grund af 

 oeellernas antal, äfven lätt genom gaffelns form, som mycket påminner om föregående art, ehuru ändsegmenten 

 äro något längre, samt. genom de svarta ögonfläckarna. 



Funnen en gång under barken af ett träd i Uppsala. 



58. A. inermis Tullb. (XI. 6). 



Syn. 1871. Achorutes inermis Tullberg, Fört. öfver. Sv. Podur. p. 153. 



Unguiculus inferior nullus. Dentes furculse raucronibus acuminatis vix duplo lon- 

 giores. Spinse anales desunt. Long. 1 millim. 



I anseende till gaffelns form liknande föregående art, men tydligt skild från denna genom frånvaron af 

 hvarje spär af analtaggar. 

 Färgen gråblå. 

 Funnen en gäng pä mossa i en skogspark nära Uppsala. 



Gen. XIII. Xenylla, Tullb. 



Syn. 1869. Xenylla Tullberg, Skand. Pod. af underfam. Lip. p. 11. 

 1871. « id. , Fört. öfver Sv. Podur. p. 154. 



Ocelli 1U; 5 in utroque latere capitis. Organa postantennalia desunt. Furcula 

 parva non ad tubum ventralem pertinens. Spinse anales 2. 



I tom i ocellernas antal finner man äfven i gaffelns beskaffenhet en tydlig skilnad från föregående slägte. 

 Leden mellan gaffelns tänder och ändsegment ar nämligen hos Xenylla sa otydlig, att man nästan kan säga, att 

 dessa delar här helt och hållet sammansmält. Ocellerna ej i svarta fläckar. Lipura maritima Lbk (Notes on 

 the Thys. P. IV p. 278) har oceller af samma antal som Xenylla, men afviker genom frånvaron af hoppgaffel. 

 Hos de arter, jag funnit af detta slägte. har jag sett åtminstone tvä i spetsen något ansvällda hår vid tibiemas 

 nedre ändar. Ytterst små analtaggar. 



59. -V. maritima TULLB. (XI. 7, 8). 



Syn. 1869. Xenylla maritima Tullberg, Skand. Podur. af underfam. Lip. p. 11. 

 1871. » » id. , Port. öfver Sv. Pod. p. 154. 



Undique pruinosa. Dentes furculse cum mucronibus longitudinem tibise aequantes. 

 Spinse anales parva 1 , papillis latis affixse. Long. 11 millira. 



Vid utgifvandet af »Skand. Podur. af underfam. Lip.» hade jag endast, tillfälle att undersöka ett enda 

 exemplar af denna art och kunde dä icke på detta urskilja några analtaggar. Då jag sedan haft tillgång på ett 

 stort antal hithörande djur, har det varit mig lätt att se, det äfven här förekomma tydliga om också små så- 

 dana taggar. De äro lastade på särdeles breda, men foga upphöjda papiller. 



Färgen gråblå. 



Funnen pä högst olikartade lokaler, en gång pä en uthusvägg i Skåne, der den kröp omkring i stort 

 antal, en annan gäng i en rännsten i Filipstad och för öfrigt i tång pä Gotland och i Bohuslän. På det se- 

 nare stället sparsamt. 



