22 O. M. Beuter, Oceller, felslagna hos en Ijgivid. 6. X. 1906. 



dr A, Gruner, i hvars rum det flög in genom ett öppet fön- 

 ster, det andra under eklöf af reallyceisten W. Helien. 



En annan skalbagge, som enligt Insecta Fennica blifvit 

 tageu vid Abo, men senare endast anträfifats för flere tiotal är 

 sedän pä Ispois närä nämnda stad af kir. mag. Pippingsköld, 

 är Aphodius viUosus Gyll. Af denna art fann jag senaste som- 

 mar ett exemplar vid häfning pä en torr backe pä Alön i Par- 

 gas. Enligt muntligt meddelande af prof J. Sahlberg torde 

 den egentligen förekomma under i upplösning stadd sjötäng 

 vid liafsstränder. 



Professor O. M. Reuter föredrog: 



Oeeller, felslagfna hos en lygseid (Aphanus phoeniceus Rossi). 



Bland de snart liundra exemplar, som jag samlat af denua 

 sällsynta hemipter under Arctostapliylos-tnh^ov pä den sandiga 

 stranden af Sandö i Nagu, utniärker sig ett, i öfrigt 1'allstän- 

 digt normalt, därigenom att ocellerna icke utbildats; det sak- 

 nar sälunda en för familjen Lijgceidce väsentlig karaktär. Pä 

 ocellernas plats finnas tili höger nägra intiyckta pankter, tili 

 vänster en nägot utbredd, rund, svagt upphöjd, chagrinerad 

 fläck. Detta fynd är af intresse därför, att det bestyrker en 

 förmodan, som jag länge hyst beträfifande naturen af pä samma 

 ställen hos vissa capsider förekommande runda, tili skulpturen 

 frän omgifningen afvikande fiäckar eller (hos andra) tydliga 

 punktformiga intryckningar eller gropar, hvilka ofta hos svarta 

 arter äro stötande i lergult, med andra ord icke hafva utbildat 

 pigmentet. De anträfifas i s^mnerhet hos arter af divisionen 

 L ab op ar ia, men äfven hos nägra släkten af andra lägre stäende 

 divisioner {Globiceps, Mecormna, Heterocordylus, PdopJiorut<). 

 Utan tvifvel böra de tolkas säsom rester frän en tid, da ocel- 

 ler typiskt tillhörde de former, frän hvilka de nuvarande, all- 

 tid oceller saknande capsiderna härstarama. Da jag pä annat 

 ställe närmare skall utlägga detta ämne, har jag här velat om- 

 nämna fallet med en oceller saknande Aphamis säsom ett exem- 

 pel pä huru missbildningar stundom kunna vara af betydelse 

 vid tolkningen af morfologiska frägor. 



