6. X. 1906. Häyrni, Kampen euiellan rönn och tali. 9 



Fil. kand. Ernst Häyren meddelade följande iakttagel- 

 ser om 



Kampen emellan rönn och tali. 



Sommaren 1905 gjorde mig lektor Jonatan Reuter, 

 ägare tili Loviksund villaparcell i Tvärminne Björkskär, Eke- 

 näs landstbrsamling, uppmärksam därpä, alt rönnen under ärens 

 lopp i betydlig grad förökat sig pä platsen, och att detta del- 

 vis skett pä tallens bekostnad. En närmare granskning visade, 

 att flerstädes pä villaomrädet funnos grupper om ett eller ett 

 par tiotal unga röunar, 2 — 4 m höga. Stnndom bildade rön- 

 narna själfständiga beständ, oftare omgäfvo de i en krans en 

 eller ett par äldre tallar med yfvig krona. Rönnarna sköto 

 itpp emellan tallarnas grenar ocli mängenstädes tvärs genom 

 det rätt tätä barrverket. Pä sädana beskiiggade platser före- 

 kom ett större antal rönnar än ute pä öppnare ställen, sä att 

 rönnarna tydligen trifdes väl i tallarnas skugga. 



Tvärsöfver omrädet sträckte sig en dalsänka, pä hvars 

 norra sida, där sluttningen upp emot berget vidtog, fanns en 

 fritt stäende grupp af en rönn, en tali och en vildrosbuske (Rosa 

 glauca Vili.). Busken var gles och syntes icke hafva gjort 

 nägot men at träden, Afständet mellan dessa var pä marken 

 omkr. 0,5 m. Bäda voro omkr. 4,5 m höga. Rönnen bestod af 

 4 rotstammar; 3 af dem mätte nedtill 5 och den fjärde 2 cm i 

 diam. Trädet var nägot yfvigare pä den fräu tallen vända 

 sidan, d. v. s. grenarna bildade större vinklar med stammen 

 och sträckte sig därför längre utät, men äfven in mot tallen 

 sträckte sig talrika grenar med friska gröna blad. — Den 18 

 är gamla tallen, hvars stam vid basen mätte omkr. 1,5 dm i 

 diam., var däremot synnerligen osymmetrisk. Vid 8 ärs älder 

 hade nämligen dess topp, tydligen tili följd af rönnens beskugg- 

 ning, böjt sig ät sidan och sedermera vuxit blott längsamt; nu 

 var den fnllkomligt oskadade toppen blott nägot öfver 1 m 

 läng och vid basen omkr. 2 cm i diam. Af de 5 grenskott, 

 som samma är utvecklades, hade tvä, som växte i riktning frän 

 rönnen, riklig tillgäng tili Ijus och blefvo därför kraftiga. De 

 böjde sig senare uppät och fungerade sommaren 1905 säsom 

 toppar, medan tvä andra grenskott, som växte in mot rönnen, 



