6. X. 1906. E. Reuter, Mykologiska notiser. 7 



Sphcerotheca mors nvce (Schwein.) Berk., har äfveu Cladosporkim 

 cucumerinum för icke länge sedän frän Amerika invandrat tili 

 Europa ocli här spridt sig tili tiera olika länder. Först är 1889 

 blef denna art i Amerika beskrifveu af Ellis och Arthur 

 och redan är 1892 anträffades den i växthus i Berlin samt be- 

 skrefs här som ny af Frank under namn af Clad. cucumeris. 

 Sedermera har den iakttagits jämväl pä andra orter i Tyskland, 

 säsom i Breslau och Hannover. 



Annu senare blef arten känd i Skandinavien. I sin är 

 1902 utkomna „Plantepatologi" anför prof. E. Rostrup den 

 ännu icke frän Danmark. Enligt skriftligt meddelande af ho- 

 uom (sommaren 1906) har sagda snjdtsvamp emellertid under 

 de senaste par ären uppträdt rätt skadligt pä gurkor ilerstädes 

 i Danmark. I Norge iakttogs denna svamp veterligen första 

 gängen är 1905, dä den enligb Schöyen i medlet af augusti 

 sä starkt angrep frilandsgurkorna i en handelsträdgärd i Bae- 

 rum, att alla gurkfrukter mer eller mindre ödelades af den- 

 samma. Huruvida den observerats äfven i Sverige, har jag 

 mig ej bekant. 



I Finland blef denna som det synes rätt skadliga parasit- 

 svamps förekomst konstaterad sommaren 1906, men den torde 

 dock hafva uppträdt här redan tidigare. Frän föreständarinnan 

 för Sippola trädgärdsskola, fröken Jenny Elfving, erhöll 

 jag i medlet af sistlidne augusti mänad nägra ännu unga, starkt 

 fläckiga gurkfrukter jämte meddelande om att den sjukdom, 

 som angripit desamma, under flere somrar anställt stora förö- 

 delser pä gurkorna i ofvannämnda trädgärd. Artens identitet 

 har blifvit fastställd af prof. E. Rostrup, som erhällit prof tili 

 päseende, och som med sitt kända, välvilliga tillmötesgäende 

 äfven bestämt de tvenne öfriga i detta meddelande omnämnda 

 parasi tsvamparna. 



Den af Clad. cucumerinum förorsakade sjukdomen yttrade 

 sig enligt fröken Elfving däri, att gurkämnena antingen ge- 

 nast ruttnade eller, om de ock utvecklade sig nägot, erhölio 

 talrika större eller mindre mörka, insjunkna fläckar samt delvis 

 ruttnade, vanligen i den nedre ändan. 



