66 Levander, Euglena sanguinea. 1. XII. 1906. 



kappalten lisääntyessä ovat hävinneet. Dangeard'in mukaan 

 myös paramylum-kappalten suuresti lisäännyttyä, pyreuoiidit 

 ■ovat hävinneet ja nauhamaiset klorofylli-kappaleet muuttuneet 

 muodoltaan, supistuneet vahvasti värjäytyväksi verkoksi, joka 

 häviää jakautumisen lähestyessä (3, s, 68). Tuma on para- 

 mylum-kappalten peitossa, mutta ulos puserrettuna soluruu- 

 miista se osottaa pyöreän rakon muodon, jonka läpimitta on 

 18 fi, jonka keskuksessa on verrattain iso sisäkappale (nue- 

 leolus). Tämäkin on pyöreä, 13 ,a läpimitaten, ja sisällyksel- 

 tään tasainen, vahvasti värjäytyvä metyleenisinellä. Tumarajan 

 eli tumaketon ja tuon sisuskappaleen välissä on kirkas, ei- 

 värjäytyvä kerros eli nukleoplasma. Kokonaisuudessaan tuma 

 on aivan sellainen kuin Dangeard kuvaa sen E. sangiunea'llsi. 



Vaikka niinmuodoin en ole voinut nähdä silmäpistettä, 

 jonka väriaine ehkä on liuonnut säilytysnesteeseen^), eikäkierteis- 

 viivaisuutta soluketossa, luulen kumminkin sen olettamuksen 

 todenmukaiseksi, että puheena oleva punainen flagellati kuu- 

 luu E. sanguinea-laiim, joka päättäen siitä annettujen kuvien 

 erilaisuudesta on ehkä vaihteleva tai kollektiivinen muoto. 

 Dangeard on osottauut, että paramylum-kappalten erinoimai- 

 sesti lisääntyessä, joka seuraa erikoisista ravitsemussuhteista 

 (vrt. Klebs 4, s. 43), pyreuoiidit häviävät ja kloroplastit vaa- 

 lenevat ja joutuvat erinomaisten muutoksien alaisiksi. Pidän 

 senvuoksi mahdollisena, että samoissa olosuhteissa silmäpistekin 

 voi resorbeerautua — tämä ehkä lähinnä yhteydessä yleisen lipo- 

 kroomi muodostuksen kanssa — ja soluketon viivaisuus hei- 

 kontua huomaamattomaksi. Lemmermann'in litiomaama ^5- 

 tasia hcemafodes Ehbg on ehkä tällainen Englena saiiguhiea^an. 

 kuuluva muoto. Joka tapauksessa olisi näitten seikkojen sel- 

 vittämiseksi suotava, että uusia havaintoja ja kokeita tehtäisiin 

 E. sangui7iea'n elotoiminnoista ja rakennemiiutoksista. 



Lopuksi saan lisätä, että jakautumisasteita ei näkynyt eikä 

 myös kuorilla varustettuja koteloja; kumminkin useat olivat 

 vetäyneet pallomaisesti kokoon, jolloin niiden läpimitta oli 

 62 (i. 



') Tämä on kuluminkin vähemmin luultavaa, koska muu lipokroomi oli 

 säilynyt, ehkä säilytysnesteen heikkouden takia. 



