2. II. 1907. Brenner, En af naninfoibistring hotad Taraxacum-form. 73 



= 2)atulum Brenn., men väl utstäende som hos denna. Holken 

 lios denna T. Gelcrtu finues afbildad i Bot. Tidsskrift, sid. 110, 

 fig. 1 c, och dess diagnos, sid. 139, lyder: „Squamis involucri 

 exterioribus ovato-lanceolatis patentibiis". Skillnaden 

 emellan holkarna hos ifrägavarande tre former äter framgär tydligt 

 af teckningarna e — h vid sid. 40 i Sällskapets Meddelanden 31- 

 Vidare uppställas de tvä arterna intermedium och Gelertii uti 

 Eaunkiaers Conspectus öfver Danmarks Taraxacum-^ormer, 

 sid. 139 i Bot. Tidsskrift, i hvar siu hufvudafdelning, och föres 

 den förra närmast T. vtdgare, en anordning, som föga stämmer 

 ]iied den uppfattning, att tenehricans säsom en del af Gelertii 

 vore ideutisk med intermedium. Jämföra vi ytterligare det af 

 Raunkiaer sid. 120 i Bot. Tidsskrift afbildade bladet af en 

 T. ifitermediitm med Dahlstedts afbildningar under samma 

 namn sid. 168 i Botaniska Studier tillägnade F. E. Kjellman, 

 Upsala 1906, och uppmärksamma den därstädes sid. 171 före- 

 kommande beskrifniugen pä bladen hos den senares intermedium, 

 d. V. s. tenehricans, finna vi ännu vidare huru vidt skilda dessa 

 tvä former äro frän hvarandra, hvaremot de nämnda tecknin- 

 garna af bladformen hos Dahlstedt alldeles öfverensstämma 

 med blad hos jjatuhim, teckningen hos Raunkiaer äter med 

 en del blad af den Taraxacum-fovm, som jag den 5 november 

 1904 under namn af T. intermedium presenterade för Sällskapet 

 säsom nj' för Finland samt den 3 mars 1906 för jämförelse 

 med de af mig dä förevisade nya formerna. Att Rauu kiaers 

 ursprungliga T. intermedium var en kollektiv formgrupp, synes 

 väl framgä af de ofvan citerade orden sid. 123 i Bot. Tidsskrift, 

 och kan den alltsä möjligen hafva omfattat äfven nägot mer 

 längfjälligt exemplar af ^a^wZMm (tenehricans); dock utvisar säväl 

 hans afbildning tili holken som hans diagnos och bladteckning, 

 att den tili hufvudsaklig del var nägonting helt annat. Att pä 

 grund af nägot eller nägra möjligtvis iublandade exemplar 

 tvärtemot diagnos och afbildningar tilldela patidum (tenehricans) 

 namnet intermedium Raunk., vore sälunda ej mera skäl tili, än 

 att benämna denna form T. Gelertii Raunk. pä grund af att 

 den, säsom Dahlstedt i Bot. Not. sid. 158 anför, ursprungli- 

 gen af Raunkiaer inbegripits äfven inom denna art. Och 

 slutligen hade Raunkiaer naturligtvis icke i sin Conspectus, 



