2. III. 1907. Forsius, Bidrag tili kännedoraen om Finlands Chalastogastra. 97 



11. Cladius comari Stein. Ent. Nachr., Voi. 12, p. 35, 

 1886. — Karaktäriseras af starkt rökiga vingar med Ijusare 

 spets. Hos cT bär därjämte ättonde antennleden ett svagt ut- 

 spräng pä dorsalsidan, Om vingfärgen gäller detsamma som 

 om Cl. crassicornis Steph. Cl. comari Stein stär för öfrigt rätt 

 uära Cl. pectinieoniis Fourcr. ooh är märkbart mindre än Cl. 

 crassicornis Steph. 



En cf, 6. VI. 06, Godby, pä en exkursion vid Godby träsk 

 (ipse !). Tidigare känd frän ett fätal orter i mellersta Europa. 

 Lefver som larv pä Comarum palustre L. 



12. Dolerus arcticola Kiaer. Tromso Mus. Aarsh., Voi. 

 19, p. 58, 1898. — Stär synnerligen närä D. arcticus Ths. och 

 är mähända endast en form af denna; ätminstone anträflPas 

 indivjder, som i viss män bilda en öfvergäng mellan dessa arter. 

 ])ä emellertid Fr. W. Konow fortfarande upptager denna art 

 och själf bestämt det exemplar jag här nedan anför säsom D. 

 arcticola Kiaer, har jag icke tvekat att upptaga densamma 

 säsom fiusk. D. arcticola Kiaer karaktäriseras tili skillnad 

 frän D. arcticus Ths. genom tätare och mera regelbunden 

 punktering pä hufvudet och thorax, hvarjämte bakhufvudet är 

 utan tydliga sidofäror och vingarna nastan hyalina. L. 6,5 — 

 8,5 mm. Tidigare känd frän Norge. 



Mig bekant frän följande fyndorter : en cf frän Lappland 

 (Palmen), en cf frän Enare Lappmark (J. Sahlberg), en cT 

 frän Fl. Lutto och 3 i^ $ frän Nuortijärvi (B. P oppi us) samt 

 5 92 frän Kittilä (R. Krogerus). Exemplaren frän Kittilä 

 variera dock nägot hvad punkturen beträflfar, 



13. D. rufotorquatus Costa. Ann. Mus. Zool. Napoli, 

 Voi. 2, p. 97, 1864. — Tidigare endast känd frän Italien och ett 

 fätal orter i Mellaneuropa. Pronotum och mesonoti midtellob 

 mörkröda; kroppen i öfrigt likasom extremiteterna svart. L.9 mm. 



En .9 frän Lappland (J. Sahlberg) utan närmare lokalan- 

 teckniug. Har härintills icke blifvit observerad i Fenuoscandia. 



14. Loderus ornaiidus Konow. Wien. Ent. Zeitschr., Voi. 

 16, p. 184, 1897. — Päminner rätt mycket om vär tämligen all- 

 männa L. gilvipes Klug, ehuru den stär närmast L. pratorum 

 Fall., med hvilken den öfverensstämmer i afseende ä anten- 

 nernas byggnad. Har tväfärgadt stigma, men saknar rödt 



7 



