10 



Luscinia phoenicurus, Picus minor, 



Snxicola ruhetra, lynx torquilla, 



Turdus iliacus, Cuculus canorus, 



,, p Haris, Tetrao tetrix, 



Sylvia hortensis, Tetrastes bonasia. 

 Motacilla alba, 



I följd af brist pä odlade marker äro : 



Saxicola oenanthe, Corviis cornix och 



Motacilla alba, Cleptes p)ica 



fiava, 



temmeligen sällsynta, 3Iotacilla alba dock icke i sä hög grad, 

 af orsak att denua fogel äfven nöjer sig med blaudskog, isyn- 

 uerhet om vatien finnes i närheten. Yid hus och bonin- 

 srar anträffas, ehuni mera B^aViOxi, Passer domesticus ooh. mon- 

 taniis (den förstnämnda var t. o. m. sällsynt) samt Hirimdo 

 rustica och urhica, af hvilka den sistnämuda förekom ytterst 

 sparsamt, 



Inom björ k karren uppehälla sig Sylvia cinerea, 

 (hvilken i brist pä sä beskaffade marker, som erbjöds den- 

 samma inom Ladoga gebietet, här ätnöjer sig med ifrägava- 

 raude lokalitet), Emheriza sclioenidus och Lagopus alhus; pä 

 t a 1 1 k ä r r e n med guugfly finnas Totanus glottis och Grus 

 comnnmis, samt vid mindre vattenputtar Totanus gla- 

 reoJa. Numenius-SLYter anträfFade jag mera säilän inom ifrä- 

 gavarande gebiet, ty dessa foglar tyckas hellre halla sig tili 

 nägot mera kultiverade trakter. 



Inom b a r r s k o g e n förekom allmännast Änthus tri- 

 vialis, FringiUa coelebs och montifringUla (stundom t. o. m. 

 talrikare äu föregäende art, i motsats mot förhällaudet inom 

 öfriga gebiet), Farus horeaUs och Cypselus apus (som här 

 valt helt och hället annan lokal än inom Ladoga gebietet). Det 

 torde dessutom förtjena att omnämnas, det nyssnämuda inom 

 barrskogsregionen häckande fogelarter äfven voro sä godt som 

 de enda, hvilka man pä de mest sterila trakterua inom Kor- 

 piselkä auträffar, ifall vi tillägga Ampelis garruhis, och ora 

 vi icke taga i betraktande foglar, hvilka förekomma vid insjöar 



