102 



stadier, samt vidare hvilken utsträckning desarama hos resp. 

 arter hunnit (individuelt, sparsamt, allmänt, m. ra.) 



Mellanstadiernas närmare bestäraning är emellertid för- 

 enad raed stora svärigheter och blir vauligen mer eller min- 

 dre godtycklig; stadierna gestalta sig dessutom olika alit ef- 

 ter det utvecklingen försiggar liktidigt eller successivt, i hvil- 

 ket afseende förfi'. betjenat sig af olika grunder för determi- 

 uerandet af desamma. Sä bestämmer Fritsch fruktraognaden 

 i förra fallet pä följ. sätt: 1) frukten börjar mogna, 2) fruk- 

 ten halfmogeu, 3) frukten fullt mogeu; i sednare fallet äter 

 (vid successiv utveckling): 1) första frukten fullt raogen, 2) 

 hälften af frukterna, och 3j alla frukter raogua. 



För att i möjligaste mau undgä de fel, som äfven af en 

 van observatör kunua begas vid bestämuingen af stadierna, är 

 det ofta nödigt att ätminstone för de vigtigaste växterna tit- 

 förliyt anteckna alla de märkbarare förändriugarne i utveck- 

 lingen och pä samma gäng angifva den utsträckuing desamma 

 vunnit. Härigenom blir det äfven lätt för observatören att i 

 tid uppdaga och fuUständiggöra de observationer, som af en el- 

 ler annan anledning blifvit försummade. Da det skuUe leda tili 

 en nog stor och delvis onödig vidlyftighet att uppställa spe- 

 ciella reglor i detta afseende skall här uedan blott i korthet 

 angifvas nägra hufvudstadier ss. exempel för att orientera 

 observatören och äskädliggöra meniugen af det auförda. 



De vigtigaste momenten äro, säsora redau framhallits, be- 

 gynnelsen och, ätminstone i flera fall, afslutningen af en fas. 

 — Vid löfspricknincien iakttages: a) bladets första framträ- 

 daude ur knoppen (i det närmaste sammanfallande med knopp- 

 sprickningen); b) bladskifvans första utbredande eller det s. k. 

 mössöronstadiet, bvilket ofta hälles af feuologer för fasens 

 begynnelse; c) dä bladet nätt siu fulla utbildning tili storlek 

 och konsistens. — Härvid, liksom för alla faser, uppmärksara- 

 mas huruvida utvecklingen försiggar (hos individen) liktidigt 

 eller successivt, om den hänför sig tili nägon enda, färre, flere, 

 talrika individer (är individuel, spars., allra., rikl., m. m.) 

 samt lill en eller flere ständorter. 



Vid blomningen: a) hegynnelsen dä första blomman el- 



