105 



sta, dess fuUa fraraträdande derui). Tili normalfält för uu- 

 dersökuingen böra utväljas äkrar af nägot större vidd, rä- 

 dande jordmäns- och lägeförhällanden, pä hvilka sädden för- 

 siggätt pä öflig tid och med pä orten produceradt utsäde, 

 hvilket dessutom ej dit införts frän främraaude trakter, ät- 

 minstone ej uuder närmast föregäende tidsperiod. I hvarje 

 fall gäller det derför att göra sig noga imderrättad om hvari- 

 fräii utsädet härstamraar och nägoiigäug blir det äfven iiödigt 

 att förskafia sig kännedom om dess närraare beskaffenhet. 

 Sä uppgifves att man i raellersta och nordliga delarne af 

 landet ställvis afraejar den för utsäde afsedda grödan, medan 

 deii ännu är nägot grön, hvilket äter anses ha tili päföljd att 

 växtens utveckling sedermera päskyndas. Afven bruknings- 

 sättet kunde vara af intresse att anteckna, äfvensom produk- 

 tens egenskaper (isynnerhet vigteu). 



I sammanhang med nu afhandlade iakttagelser öfver de 

 särskilda arterna kunde tidtals ocksä antecknas gängen af ve- 

 getationens allmänna utveckling, sä t. ex. de successiva för- 

 ändringar fältbackarne, ängarne, skogarne, tili grönska m. m. 

 i stort taget undergä. Vidare snösmältningen, islossningen, 

 tidpunkten da fältarbeteua pä väreu börja, samt höbergningen. 



Emedan den regelbundna utvecklingen i mänga fall ham- 

 mas eller rubbas genom störande yttre agentier, säsom stört- 

 regn, stark torka och framförallt froster, är det af vigt att 

 observatören i hvarje dylikt fall upptecknar de omedelbara 

 följderna af siika skadliga inflytelser. 



Observatören bör vara försedd med tvenne böcker, nera- 

 ligen en dagbok, deri iakttagelserna omedelbart upptecknas 

 och en systematisk förteckniug, i hvilken de resp. arternas 

 utvecklingsfaser och stadier i ett sammanhang efter slutad 

 exkursion iuföras. Deuna seduare är nödvändig för att kunna 

 kontrollera observationernas fuUständighet och riktighet. I af- 

 seende ä dessa mä ännu upprepas, att uppmärksamheten i 



