114 



nägot uedböjd spets samt of van matta och nägot spindel- 

 väfshäriga, vidare ett större antal blomster, med nägot sma- 

 lare och mer spetsiga holkfjiill. — Denna form förekora pä 

 tvä närbelägna fläckar med inalles 7 individer och i närheten 

 funnos, bland andra, storväxta, rikbladiga och rikblonimiga 

 Gxemplar af den vanliga, utan att dock nägon omedelbar öfver- 

 gäng tili dem kunde uppdagas. 



Ej längt frän denna varietet antriiffades pE nägot högre 

 belägen, frisk, tufvig mark den andra formen i ett enda exem- 

 plar, som vid första ögonkastet kännetecknade sig som en hy- 

 brid af Cirsium palustre och C. heferophylhim, i närheten 

 af hvilka den växte. Susom af nedan införda beskrifning fram- 

 gär, stär den tili sinä flesta kännetecken liksom äfven utseende 

 alldeles midt emellan dessa arter, af hvilka den i nägra delar 

 närmar sig nägot mer än den ena än den andra. — Om C. 

 palustre päminna särskildt de hvita, ledade hären pä mel- 

 lersta och nedre delen af stjelken och pä bladens ryggnerv, 

 den klibbiga kölen pä holkfjällen, de nedlöpande mellersta 

 och nedra bladens form och i betydlig mäu äfveu riktningen 

 samt formen af flikarne och afständet mellau dem ; om C. he- 

 terophyllum äter stjelkens färg och bekläduad upptill, bladens 

 hvita undre sida, de ufre, föga eller alls icke nedlöpande 

 bladens vidgade halftomfattande bas, och flikigheten hos nägra 

 af de öfriga bladen, vidare holkarnes och holkfjällens form 

 samt storlek (holken är nägot mindre än hos C. heterophtjllum, 

 men betydligt större än hos C. palustre). I ett afseende öf- 

 verskrider den tili följd af lätt insedda orsaker sin mediära 

 ställning, nemligen genora de bredare korta vingarne pä mel. 

 lersta delen af stjelken. — 



Pä samma äng uppträda nägra enstaka exemplar af C. 

 palustre, som afvika i sä matto att stjelken är svagare vingad, 

 spinulcB pä stjelken mjukare och blomskaften läugre, men ca- 

 pitula färre; den synes vara en recederaude form ifrän ifräga- 

 varande hybrid tili C. palustre, i hvilken densamma i det 

 uärmaste redan hunnit ätergä. 



Bastarder af ifrägavarande arter äro enl. Focke ^) an- 



') W. O. Fockc, Die Pflanzen-Miechlinge, sid. 205. 



