36 Pitimen, Naturalhistoriens ställaing i Fiulands läroverk. 2. XII 1905. 



fullt upp att göra, blott ämnena fä sin naturliga plats i läro- 

 verken. 



Pä kompetenta sökaude skall det icke heller bli brist, 

 blott maa ej pä läraren ställer inliomogena fordringar. Men 

 den ökade efterfrägan skall kräfva ocksä för den pedagogiska 

 utbildningen en häfstang tili: inrättandet af särskilda öfver- 

 läraretjänster vid landets bäda normallyceer. Det är ju icke 

 allenast forskarekompetens, som erfordras, utau ock utbildning 

 af uudervisniiigsmetoder, enhetlighet vid samlingars anskaf- 

 fande ooh värd, m. m. I dessa häaseenden mäste ställas olika 

 fordringar uär det gäller folkskolan, de elementära klasserna i 

 högre skolor och de högsta klasserna. 



Huru har det öfver hufvud värit möjligt att naturalhisto- 

 rien i skolan kunnat under decennier trängas tili den grad i 

 bakgrunden, att den nätt sin nuvarande otidsenliga ställning? 

 Man svarar med eu hänvisning tili skolämnenas mängfald, sär- 

 skildt spräkens. Men utmönstra da hellre sädana läroämnen, 

 som mindre äu naturalhistorien lämpa sig för skolstadium 1 

 Och är ej en fundamentalvetenskap, som lär eleven i tid att i 

 naturen iakttaga och tanka däröfver, värd ätminstone lika 

 beaktande som ett enskildt spräk, som enligfc hvad erfarenhe- 

 ten visar nog kan inläras senare. Att ryskän blifvit detta det 

 mest dominerande spräket, vilja vi endast delvis skrifva pä värt 

 skolverks räkning. 



Landets styrelse mäste utan tvifvel niimera, i betrak- 

 tande af de förändrade tidsförhällandena, vidtaga ätgärder, som 

 ätminstone i nägon män bringa de sist antydda spräkmiss- 

 förhällandena ur världen. Men Styrelsen bör jämväl nu halla 

 ögonen uppe i afseende ä ett annat missförhällande, som kan- 

 ske hittills legat skolöfverstyrelsen alltför närä för att alls bli 

 märkbart, än mindre af densamma afhulpet. 



Naturalhistorien har i skolan kömmit att intaga en sä 

 onaturlig ställning helt enkelt därför, att inom själfva skolver- 

 kets centrala styrelse icke nägousin funnits nägon enda leda- 

 mot, som skuUe kunnat fullt förstä denna vetenskapsgrens be- 

 tydelse säsom uppfostriugsmedel och föra dess taian. 



Denna brist och dess naturliga följder hade jag för flere 

 är sedän tillfälle att framhälla för skolverkets dävarande högt 



