112 Högman. — Brenner. 7. IV. 1906. 



gratum Almqv.) aro tidigare kända frän mellersta Sverige. 

 En annan del utgöres af ännu obeskrifna former, af hvilka 

 fyra (H. conistum, H. nuhiceps, H. archceum * heteroideum och 

 R. * dissensum) äro utdelade i prof. Norrlins exsicc, fasc. 

 VII och VIII. — Frän Abo-trakten mä anföras nägra nya 

 smärre former af komplexerna H. hottnicum Dahlst. och H. 

 auriculceforme auctt. samt dessutom en redan tidigare pä Luon- 

 nonmaa anträifad ny underart af H. cymosum (i prof. Norr- 

 lins exs. VII utdelad under namn af H. occuUum Norri.). Af 

 andra fynd mä nämnas H. pratense Tausch. (H. dimorphum 

 Norrl.), som nu anträfifats nog längt bortom sitt egentliga ut- 

 bredningsomräde (pä odlad äng i Reso). 



Rektor M. Brenner demoustrerade 



Erythrocarpa Taraxacum-former i Finland. 



I Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, 

 16, för är 1889, sidd. 107 — 111, har bland andra Taraxacum- 

 former säsom själfstäudig art under namn af T. Icevigatum 

 (AVilld.) DC. framhällits den sedän 1852 frän Äland, Föglö, 

 1870 frän Hogland och sedän 1878 äfven frän Finlands fastland 

 kända s. k. T. offidnale * corniculatum (Kit.). Säväl här som 

 uti nämnda Medd. 18 för 1889, sidd. 159 och 160, och senare 

 uti Medd. 28 för 1901, sidd. 8 — 11, hafva skäleu för använ- 

 dandet af Willderiows namn för deuna art närmare utlagts, 

 jämte det bland andra synonymer äfven namnet erythrospermum 

 Andrz. i Fi. Dan. 2594 anförts. 



Af denna pä sinä äggrunda, tili en kort trubbig spets 

 vanligen tvärt hopdragna, hvitt eller rödlätt hinnkantade, 

 pruinerade och vanligen fint cilierade, uppräta eller svagt ut- 

 stäende ytterholkfjäll lätt igenkännbara art har därjämte i ofvan- 

 nämnda Medd. 16, sidd. 110 o. 111, samt 28, sid. 10, omnämnts 

 en knölbärande var. cornigerum Aschers., äfvensom en annan 

 genom utstäende, nedät bägböjda, nägot smalare ytterholkfjäll 

 utmärkt var. reftexum Brenn. 



