116 Snndvik, lakttagelser i afseende ä Voineella pelliicida. 7. IV. 1906. 



Dä emellertid, enligt uppgift af prof, Odo Reuter, ge- 

 tinglarverna vid denua period sakna Öppen anus, sälunda ock 

 exkrementer i vanlig bemärkelse, mäste Volucella-\dir\en för- 

 orsaka bildandet af en sä att säga anus prseternaturalis hos 

 getinglarven, hvarefter volucellan kau erhälla näring. Det synes 

 mig, att liär en ofullständig observation af F a bre blifvit gjord. 

 Kanske skulle han under en längre observationstid funnit, att 

 de sälunda undersökta larverna om nägon tid blifvit sjuka ooh 

 slutliseu hemfallit at VoliicellaAoxven, sedän de dött. Om- 

 ständigheter i det följande tala nämligen för, att Volucella- 

 larven alls icke är det oskyldiga renhällningshjon soni F a bre 

 antager. Pä gruud af minä undersökningar viii jag halla före, 

 att Volucella-\-eirvQn möjligen sarat getinglarven pä dennes mest 

 särbara del, den mot bottnen af cellen vända bakdelen. 



Nämnda Volucella-oxt har jag i stort antal, dock alltid 

 blott en ooh en hona, funnit i Lojo under senaste sommar. Eme- 

 dan jag dä icke kände dess egenheter, försummade jag att un- 

 dersöka de tili nägot tiotal uppgäende getingbon, som jag vid 

 uppsökande af humlebou anträffade gönida under tufvor vid 

 dikeskanter. Jag kom likväl att infänga ett antal pä grund 

 af deras likhet med helt smä arbetshumlor. De voro utom- 

 ordentligt hemmastadda i trakteu af gräsrötterna och gömde 

 sig där vid förföljelse, i motsats tili humlorna, som genast söka 

 nä det fria. 



Jag gär nu att beröra den Volucella-^xt (V. pellucida'^.), 

 hvars larver äteriinnas i humlornas bon, i synnerhet hos de 

 pä öppna fältet bobyggande, tili sädant antal, att jag mäste 

 komma tili den öfvertygelsen, att denna insekts larver mätte 

 vara de farligaste fiender för de under sädana förhällanden lef- 

 vande humlorna. Minä observationer grunda sig pä iaktta- 

 gelser vid omkring 70 humlebon, som jag funnit i omgifnin- 

 gen af Pulli och Vaanila gärdar i Lojo socken sommaren 190ö. 

 Under senaste sommar blef jag icke i tillfälle att finna ett enda 

 skogshumlebo, sannolikt pä grund af den för sädana olämp- 

 liga terrängen. 



De första humlebona päträffade jag dagarna före mid- 

 sommar, sä att jag omkring den 25 juni funnit 16. En under- 



