118 Sundvik, lakttagelser i afseende a Voineella pellucida. 7. IV. 1906. 



Jag faun emellertid, att humlorna, som i början ofta vi- 

 sade sig vid ut- ooh inflj^kt, blefvo alit sällsyntare. Tili en bör- 

 jan skyllde jag detta pä den mängd sraäfägel, som vistades i 

 trädgärden utantor fönstreb. Slutligen, fruktande det varsta, 

 utfcog jag boet och lossade betäckningarna. I det muUager, hvar- 

 med jag betäckt lädaus botten, fann jag resp. 8 ocli 9 larver af 

 det slag jag förut omnämnt, men de voro nn sä godt som 

 orörliga, tjocka som korfvar. Fabre kallar dem ock i detta 

 stadium „porcs-epics". De voro sälunda färdiga för förpupp- 

 ning. — Af humlekokongerna fanns ingen ny generation. Alla 

 kokongskal voro genombrutna; af resterna i ett par af dem 

 kunde man sluta, att humlelarven redan näräpä fullt nt- 

 vecklats. 



Det är samma observation, som jag iakttagit vid genom- 

 sökande af alla de af mig sedermera funna humlebona. Sär- 

 skildt upplysande var ett fall, hvarom jag viii skildt nämna. 



Boet upptäcktes i början af augusti, säledes efter slättern. 

 För att hindra dess ödeläggande genom kräkor och kreatur 

 täckte jag det med en gammal, söndrig träläda, hvilken vid 

 vackert väder borttogs för den tid jag kunde vistas i närheten. 



Detta bo var synnerligen humlerikt. Mänga minuter för- 

 gingo icke utau att hnmlor sägos llyga ut och in. Den gamla 

 visen sägs vid vackert väder ifrigt syssla pä boets tak, noga 

 riktande torra stäu o. s. v., som räkät i olag. Jag gjorde mig 

 goda förhoppningar om en god skörd af vax och honing frän 

 detta bo. 



Snart inträfiPade här samma företeelse som jag förut iakt- 

 tagit, — innevänarnes flykt blef alit sällsyntare. Da jag slut- 

 ligen icke sett visen pä flere dagar, beslöt jag mig för boets 

 uttagande. Visen läg död i midten af boet. En nyss ut- 

 krupen arbetshumla af minsta storleken, hvilken blott med svä- 

 righet kunde röra sig, var numera enda äterstoden af boets 

 legitima befolkning ; men dessutom funnos i boets nedre lager 

 omkring 8 FoZ?/ce?^a-larver. Ej ett spär af honing eller vax 

 kunde upptäckas. Kokongerna voro öppnade och tömda. 



Dä nämligen arbetshumlans lifstid (Hoffer, Hummeln 

 Steyermarks) varar blott 20 ä 30 dagar, är det tydligt, att, 

 dä inga nya invänare tillkomma, bonas befolkning snart skall 



