Arsmötet den 13 luaj 1906. 139 



o 



Arsmötet den 13 maj 1906. 



Ordförcanden, professor J. A. Palmen, uppläste foljande 



Äpsberättelse rörande Sällskapets verksamhet 1905 — 1906. 



Vi samlades här för ett är sedän under förhällanden, som 

 länge tryckt hela värt land och därför verkade t3mgande, häm- 

 mande äfven pä vetenskaplig forskning. Men redan da hyste 

 vi bestämd öfvertygelse därom, att härdt väder aldrig kan räcka 

 läuge. Det mäste sluta! Och kanske kunde ovädret medföra 

 tili och med nägon nytta. Ty äskväder rensar jii luften, ozo- 

 niserar den, sä att bäde växter och djur efterät kanna upp- 

 friskad lefnadslust. 



Nu har detta ocksä gätt i fullbordan. Urladdningen i 

 november försiggick alldeles som etter meteorologiska lagar. 

 Spänningen kulminerade i Öster, där den blifvit starkast. Här 

 hos oss skedde utbrottet i rätt tid, fortgick i god ordning och 

 sä godt som mälmedvetet. Ingen visste dock af nägon ledning, 

 eller när enskildheterna skulle inträffa, huru slutverkan skulle 

 gestalta sig, och allra minst hvad framtiden skulle medföra. 

 Annu i dag, ett halft är senare, ter sig mycket af förloppet 

 helt gätlikt för oss alla. Men ett är säkert, och det är, att 

 en Stor rensning da blef utförd. Mycket osundt hade dessför- 

 innan fätt samlas; nu däremot kännes den politiska och so- 

 ciala luften äter frisk. Far rensningen ännu nägon tid fortgä 

 och nya lefnadsformer gestalta sig, sä skall ny, dädkraftig lifs- 

 lust alit mera sprida sig och frodas i alla samhällets lager. 

 En betydelsefuU garanti iinge hela omgestaltningen hos oss, i 

 fall den liknande, men mer gigantiska energiomsättning, som 

 nu försiggär där borta i Öster, komme att ocksä där leda tili 

 det eftersträfvade mälets fuUständiga vinnande. 



Skola de nya förhällandena under det ätervunna lugnet 

 utöfva infiytande ocksä pä det vetenskapliga lifvet hos oss? 



