140 Ordförandens arsberättelse. 13, V. 1906. 



Helt visst skall sä ske. Lugnet skall först bringa med sig, 

 att allehanda nyss afstannade arbeteu slutföras, och att arbets- 

 krafterna äter ledas frän distraherande yttre frägor tillbaka tili 

 de vetenskapliga. Mähända skall arbetet sedän fortgä sasom 

 förut, under lugn och smäningom skeende utveckling. Men det 

 kan ocksä hända, att framtiden skall pä forskningen ställa andra 

 kraf än den förgängna tidens. Jag viii ej säga, att dessa kraf 

 skola vara högre än vara hittillsvarande, inen de kunna blifva 

 anuorlunda artade, Om sä sker, sä böra vara vetenskapliga 

 samfund redan nu gifva akt pä tidens tecken och söka förstä 

 samtidens nya fordringar. Forskningen bör, under fortsatt kul- 

 tivering af hvad vi hittills lärt oss skatta högt, ej underläta att 

 söka motsvara hvad framtiden kan därutöfver begära. Det är 

 särskildt den yngre generationen, som bör för sig klargöra en 

 möjligen försiggäende programföräudring. Lät oss därför kasta 

 en kort blick pä hvad värt Sällskaps ungdom har att besinna. 

 Man hör ofta uttalas, att naturvetenskaperna äro materia- 

 listiska, och denna mening hyllas kanske särskildt bland dem, 

 som själfva hafs^a endast föga reda pä deras mäl och medel. 

 För min del tror jag vär slags materialism iunebär en nykter 

 och hälsosam motvikt mot den mängenstädes ännu härskande, 

 rent aprioristiska spekulation, som söker nä snillrika, drömda 

 ideella mäl utan att vända sig tili verkligheten. I detta afseende 

 Star vär tids naturvetenskap pä mera reell botten. 



Ocksä samhällsskicket hos oss stär pä en skäligen reell 

 botten. Men dagens lösen siktar ät mera demokratiska framtids- 

 mäl, och dessa komma att fordra ännu mera realitet ocksä af 

 forskningen. I länga tider hafva vi sysselsatt oss med att 

 samia, beskrifva och förteckna värt omrädes växt- och djur- 

 arter och deras utbredning. Det var ett godt steg framät, att 

 man började utreda dessa arters utveckling och deras bero- 

 ende af naturbetingelserna i olika delar af värt land, likasä 

 att man gaf akt pä huru de bilda naturliga samfund äfvensom 

 pä naturgruppernas fysionomi. Alit detta har utredts utan nä- 

 gon som helst annan syn pä ämnet än naturens egen. Det 

 gällde ju att utreda naturen, att förstä den. 



Kommer däremot framtiden att utveckla sig i sadan de- 

 mokratisk anda, som nyss antyddes, sä händer det lätt, att dy- 



