47 



1867 IV 26 1873 V 2 1878 IV 30 1883 IV 28 



69 IV 23 74 IV 21 79 IV 19 84 IV 26 



70 IV 21 75 V 2 80 IV 23 85 IV 25. 



71 IV 27 76 IV 20 81 IV 27 



72 IV 23 77 IV 28 82 IV 26 



Corvus cornix L. Flyttar emot inidviuteru bort frän öde- 

 marksbj^arne tili Ladogas kuster, der den finner mera föda. 

 Är en säker och förarglig fiskare : pä iseu varpar han upp af 

 fiskarene utlagda krokar för att komma ät betet, hvilket ser 

 högst löjligt ut. 



Oriolus galbula L. (f. kuhankeittajä). Fövekommer här 

 sparsamt och bar icke blifvit hörd i Korpiselkä och Suojärvi. 

 Nägra par bäcka i närheten af min bostad och försöka bärma 

 uäktergalen, men misslj^ckas naturligtvis, medan deremot näk- 

 tergalen ofta l)'ckas ästadkomma toner liknaude sommargyl- 

 lingens. Tiratals söka de öfverrösta hvaraudra. Leken slu- 

 tas vanligen sä, att Oriolus i vredesmod utstöter sitt sträfva 

 »tschää» och slutar tvärt. Fogeln ankommer senast af alla 

 flyttfoglar, nemligen 

 1871 VI 1 1874 VI 



72 V 21 75 VI 



73 V 30 76 VI 

 Sturnus vulgaris L, (f. kottarainen). Ehurn talrikt före- 



kommaude i Sordavala, der den bäckar invid kyrkan, ses 

 endast nägra par ärligen i Impilaks och torde icke gä nord- 

 ligare. Jag bar utsatt holkar för starar, men de bosätta sig 

 icke deri; dock bäcka de ärligen i tvenne granngärdar. 

 1875 V 5 1877 V 6 1879 IV 15 

 76 V 2 78 IV 15 80 IV 16. 



Pinicola enucleator L. Förekommer, men bar ej blifvit 

 Eärmare autecknad. 



Carpodacus erythrinus Pall. (f. leivo), är en allmänt före- 

 kommaude stanufogel och bäckar i hela distriktet. 



Passer montanus L. Uppträder bäde skildt för sig och 

 i skock med vanliga gräsparfven^ är högst trätgirig och oför- 

 skämd samt nastan alltid i slagsmäl med sinä grannar och 

 gelikar. Stannfogel. 



