108 



Corvus corax L. (korppi). Stannfogel; vistas om som- 

 rarue i de fräu meuniskobouingar mest aflägsua trakterna, raen 

 närraar sig bebodda ställeu om vintern; förekommer spridd i 

 hela socknen, ehuvu icke särdeles talrikt. 



C. cornix L. (varis). Härstädes den allraänuaste fogel. 

 Leranar orten euligt regelu tili vintern och ätervänder vanli- 

 gen redan i mars; men under blidare vintrar qvarstanna en- 

 staka exemplar, t. ex. vintern är 1879, da en mängd kräkor 

 uppehöllo sig här, likasä ar 1885. Likasom allmogen här pä 

 orten, har äfven jag tyckt mig märkä, att fogelu, da den qvar- 

 stannat, aldrig under midvintern läter höra sitt kraxande läte. 



Kräkan är här det största skadedjur för fogelverlden, 

 ty den förstör alit hvad den öfverkommer, icke allenast ägg 

 och späda ungar, utan jag har äfven observerat huru den ta- 

 git och bortflugit med en redan flygvuxen trastuuge fasthäl- 

 lande sitt rof med näbben. Icke ens fiskarne tyckas vara 

 säkra för henne, ty om vären 1885 observerades huru hon, likt 

 fiskmäsen, störtade sig i vattnet och fängade nors, som da 

 hade sin lektid och hvars stim hon följde, Denna uppgift 

 har jag af fullkomligt trovärdig person. Fogeln tyckes noja 

 sig med ali slags animalisk föda utan urskiljning. En per- 

 son har berättat mig, att, da han som gosse en gäng plun- 

 drade ett kräkbo och qvarlemnade de sönderslagna legade äggen 

 pä en Sten samt aflägsnade sig ett stycke, krakan strax deref- 

 ter slog sig ned och begärligt förtärde äggen. 



Om hösten plundra kräkorna med stor begärlighet sädes- 

 skylarne. De äro da vanligen samlade i flockar, hvilka mot 

 aftonen inlogera sig i närraaste skog, för att der tillbringa 

 natten och följande dag äter begynna med sinä plundringar. 

 Kräkan är en mycket försigtig fogel och derigenom svär att 

 skjuta. Dä skocken slagit sig ned nägonstädes, sitter alltid 

 en af dem pä utkik och gifver genom kraxande tillkänna om 

 fara hotar, hvarvid hela skaran försvinner. 



Boat, som utvändigt bestär af torra qvistar och ris, är 

 invändigt betäckt med mossa och här. Det anlägges vanligen 

 i öfre delen af nägot barrträd. Fogeln häckar ej allenast i 

 skogsbygderua, utan äfven i bebodda trakter, sä t. ex. bygger 



