160 



1. Ptychoptera coiitamiiiata L. 



Linn., Syst. Nat, ed. X, II, 972 (sub Tipula). — Meig., 

 Eur. zwoifl. Ins. I, 205 et VI, 290. — Macq., Dipt. Nord. Fr. 

 p. 65; Idem, Hist. nat. Dipt. I, 76.— Zett., Dipt. Scand. X, 

 4025. — Schin., Faun. Austr. II, 497. — v. d. Wulp, Dipt. 

 Neerl. I, 344. — Wall., Ent. Tidskr. III, 29. 



Sällsynt; funnen pä Aland af Tengström och i Kuu- 

 samo (66°) af Mäkiin. — För öfrigt utbredd öfver hela 

 norra och mellersta Europa. 



2. Ptychoptera paludosa Meig. 



Meig., Klass. eur. Dipt. I, 82 ; Idem, Eur. zweifl. Ins. I, 

 207 et VI, 290. — Macq., Hist. nat. Dipt. I, 76. — Schin., 

 Faun. Austr. II, 497. — \Vall., Ent. Tidskr. III, 30. 



Sällsynt; hos oss funnen endast vid Sortavala samt af 

 J. Sahlberg i Kuusamo. — Utbredd öfver mellersta och 

 äfven funnen pä spridda ställen i norra Europa. 



A nm. Pt. lacustris Meig., som skiljer sig frän paludosa genom 

 gul skutell och tvfi gula tvärband pä bakkroppen, kan möjligen anträf- 

 fas i södra Finland. 



3. Ptyclioptera scutellaris Wied. 



Wied. in Meig., Eur. zweifl. Ins. I, 206. — Meig., ibi- 

 dem VI, 290. — Zett., Dipt. Scand. X, 4029. — Schin., 

 Faun. Austr. II, 497. — v. d. Wulp, Dipt. Neerl. I, 344. — 

 Wall., Ent. Tidskr. III, 29. 



AUmän öfver hela landet ända upp i Lappland. — Den 

 är allmän i norra, men sällsynt i mellersta Europa. 



A n m. Pt. albimana Fabr., som skiljer sig frän alla samslägtin- 

 gar genom hvit metatars ä bakbenen, finnes möjligen pä Aland. 



De tre fmska arterna skiljas frän hvarandra genom 

 följande karakteror: 



1 (4) Bröstsidorna hvitskimrande. Skutellen gul. 



2 (3) Svart, glänsande, bakkroppen med 2 (säilän 3 eller 4) 



gula tvärband, hos honan vanligen endast antydda af 

 sidofläckar. Vingarna med en brun fläck vid basen, 

 vid andra längdnervens ursprung, vid hjelpnervens samt 



