212 



nadcn pä blaclskaft, stjelkar och blomskaft samt genoin de 

 rclativt korta breda stiplerna päminna de äter starkt om 

 V. rupestris. Bladens form och färg vexla hos olika blad 

 och närma sig än mer den ena, än den andra af föräldrar- 

 nas. — En annan nägot spädare form af denna hybrid 

 fann föredr. växande i stor mängd bland stamarterna pä en 

 ängsbacke vid Mariehamn. Växtsältet, bladens form och 

 färg, blommornas storlek samt kronbladens färg äro mest 

 V. Bivinianas, under det den starka härigheten, stiplernas 

 form och den smala rödvioletta sporren vid första ögonka- 

 stet röja V. rupestris. 



3. V. canina Rcich. x Biviniana Reich. Äfven 

 denna hybrid togs vid Grelsby. De insamlade exemplaren 

 äro tili sinä karaktärer intermediära. Hit höra möjligen. 

 nägra former, som fmnas i H. M. F. under namn af V. sil- 

 vatica. 



Slutligen meddelade hr Arrhenius, att han vid gran- 

 skandet af de i H. M. F. befmtliga Violce bland dessa icke 

 funnit en enda typisk V. silvestris Reich. Pä grund af denna 

 omständighet i förening med det faktum, att nämda arts 

 utbredning i Sverige är inskränkt tili de sydligaste provin- 

 serna, ansäg föredr., att V. silvestris tills vidare mäste be- 

 traktas som en icke fmsk art. Alla de former fmske fyto- 

 grafer hittills kallat V. silvestris cller silvatica tillhöra V. 

 Biviniana Reich., en enligt nyare äsigter frän V. silvestris 

 Reich. väl skild art. 



Ordföranden meddelade följande iipplysningar om mjöl- 

 drygan. Den äkla mjöldrygan, Claviceps purpurea, öfver- 

 vintrar, som bekant, pä räg och Bromus secalinus samt till- 

 fälligtvis pä andra gräs. Vissa är finner man den i större 

 mängd, andra är är den sparsam. Den sporbärande svam- 

 pen är icke funnen i Finland, och föredragarens odlingsför- 

 sök med sklerotierna hafva alltid strandat. Sistlidna somraar 

 fann föredr. pä Ekenäs strand Heleocharis palustris angripen 

 af en Claviceps, och äfven pä sin villa i Lojo päträffade 

 han talrika mjöldrygor pä strandens ÄeZeocAans-inflorescen- 

 ser. Artens litenhet och andra yttre kännetecken göra det 



