233 



ske rättare bör benämnas F. glauca Hack. I motsats här- 

 till bar hr M. Brenner i en i senast iitkomna häfte (XIV) 

 af Meddelandena intagen uppsats bänfört denna form tili 

 F. duriuscula och iippstält densamma som en ny imderva- 

 rietet deraf : F. litoralis. Da emellertid en förvexling af F. 

 glauca och F. duriuscula genom imdersökning endast af 

 herbariematerial icke kan med säkerhet förebyggas och da 

 vidare F. duriuscula är en art med öfvervägande vestlig, 

 resp. sydvestlig utbredning, sä att den redan i Sverige en- 

 dast undantagsvis förckommcr, mcdan F. glauca, säsora re- 

 dan nämts, under vexlande former sträcker sig längt in i 

 norra och mellersta Ryssland, syntes raig hr Brenners be- 

 stämning icke tillräckligt motiverad. Af denna anledning 

 har jag sökt inhemta den kände i^es^Mca-monografen prof. 

 Hackels äsigt om vär finska form och tillsände honom ett 

 ex. deraf frän Ladoga-trakten. Med stöd deraf har prof. 

 Hackel nyligen i bref bekräftat min förmodan och förklarat 

 detsamma tillhöra en form, som är identisk med den äfven 

 i Ingermanland förekommande F. glauca subvar. ccBsia. 

 Denna form är utmärkt genom en ofta utomordentligt tunn 

 vaxbeläggning, som pä herbarie-exx. t. o. m. alldeles försvin- 

 ner, och närmar sig sälunda i detta afseende F. duriuscula. 

 I en konstlad grupppering kunde den derför äfven hänföras 

 tili denna senare, men säväl i geografiskt som morfologiskt 

 afseende närmar den sig mera F. glauca, med hvilken den 

 äfven sannolikt genetiskt sammanhör". 



Mot föredragarens framställning anmärkte hr Brenner, 

 att för den händelse prof. Hackel, hvilken säsom slägtets mo- 

 nograf ju mäste anses säsom auktoritet i frägan, verkligen 

 .förklarat den i fräga varande formen vara F. glauca (Lam.), 

 sä vore det väl vägadt att motsäga honom, dock mäste 

 han i sädant fall hafva ändrat äsigt sedän han utgaf sin 

 MonograpJäa Festucarum europcearum, ty enligt den be- 

 skrifning han här gifver af nämda art, eller enligt honom 

 var. af F. ovina, och hvilken icke allenast beträffande vax- 

 öfverdraget utan äfven med afseende ä sträet, vippan och 

 blomfjällen bestämdt afviker frän den finska formen, kmma 



