52 M. Brenner. 



gröfre, starkt hoptryckta, tydligt ledade blad, ofta utstäende 

 knippegrenar och nägot utstäende frukter synes den sednare 

 visserligcn päminna om lanijjocarjjH.s Ehrli., men är dock pä 

 grund af sinä kölade bladslidor, nedtill rännformiga blad, 

 vanligen nastan uppräta eller litet utstäende knippegrenar. 

 kalkfjällens beskaffenhet och fröens fonn tydligen närinast 

 beslägtad med J. fiisco-afer Schreb., tili hvilken den här fö- 

 res som en underart med namnet arthrophylJns. 



Den tili J. lampocarpus Ehrh. hörande varieteten äter. 

 här benämnd ciispidatiis, utmärker sig genoni utdraget spet- 

 siga kalkfjäll och jemnt tillspetsad kapsel, samt har hos oss 

 förvexlats med J. acuti/forus Ehrh., frän hvilken den skiljer 

 sig genom hoptryckta blad, lika länga, icke utböjda, hvitt 

 hinnkantade kalkfjäll och bredt äggrunda frön. 



Säsom af föregäende utläggning framgär, har alit sedän 

 Linnes tid kalkljällens form spelat en stor roll vid särskil- 

 jandet af de olika formerna af J. articnlatns L., om man 

 ock vid tillämpningen ofta lätit spetsiga Ijäll fä gä och gälla 

 för trubbiga. Säsom vidare kändt är, uppgifves vanligen 

 kalktjällen hos J. lampocarims vara olikformiga, nemligen 

 de inre trubbiga och de yttre spetsiga, hos J. fnsco-ater (al- 

 innns) äter likformiga, d. v, s. alla trubbiga, om ock de yttre 

 med en kort framstäende udd. Vid ett ytligt betraktande af 

 den yttre formen synes ocksä saken förhälla sig sälunda, 

 men undersöker man fjällen närmare, fmner man redan med 

 loupens tillhjelp, och ännu tydligare om man begagnar mik- 

 roskop, att det egentliga fjället, d. v. s, den örtartade delen 

 deraf, hos lampocarpus är spetsigt, ehuru den livita, jemn- 

 breda hinnkantcn ofta pä de inre fjällen öfverskjuter spetsen, 

 sä att hela fjället fär ett trubbigt utseende, hvaremot de 

 yttre och inre fjällen hos fnsro-afer (alpiuns) tili sin örtar- 

 tade deil äro tydligt olikformiga, de inre vanligen trubbiga 

 och de yttre spetsiga, delvis i följd af medelnervens upphö- 

 rande under spetsen hos de förra och utskjutande hos de 

 sednare. Hvardera eriiälla genom en mot sj)etsen bredare 

 hinnkant utseendet af att vara trubbiga. Vid en starkare 

 förstoring finner mau att den tät;i. af smala jemnlöpande cel- 



