lakttagelser öfver könsfördelningcn lios Lunuen. 63 



denna form u oeli benämner med ^ den i serieii dcrnäst 

 följande formen, hvilken utmärker sig genom att äga endast 

 cf i III och lika mänga cf som $ i II. Frän denna är ste- 

 get ej längt tili de äkta B"-intlorescenserna. 



Af uteslutande honliga träd (typen A) förekom ej ett 

 enda exemplar, ehuru ett och annat bland B'-träden i hög 

 grad närmade sig denna hufvudtyp. 



Genom en dubbel vexling af könen inoni en och samma 

 inflorescens utmärker sig typen C, hos hvilken toppblom- 

 man är hanlig, en del af andra och tredje generationernas 

 blommor honliga, de öfriga blommorna i dessa generatio- 

 ner äfvensom de i fjerde generationen — om en sadan fin- 

 nes — alla hanliga. De hanliga blommorna i generat. III 

 sitta pä grenar, hvilka bära honor i II. Nägot träd, som 

 skiille burit uteslutande sä beskaffade inflorescenser fann jag 

 ej, men väl förekom typen G pä 4 träd i förening med 

 andra typer, säsom af den nedanstäende tabellen framgär. 



Vi komma sä tili den fjerde typen D, karakteriserad 

 deraf, alt toppblomman är hanlig, andra och tredje genera- 

 tionerna tili största delen hanliga medan vanligen först fjerde 

 och femte generationernas blommor äro honliga. Bland hit- 

 hörande blomställningar ätskiljer Wittrock tvänne underty- 

 per D' och D". Den förra uppvisar redan i andra genera- 

 tionen honblommor, hvilka da bhfva förherskande. Hos D" 

 äter bestär gener. II liksom största delen af gener. III af 

 hanblommor. 



Med uteslutande tili typen D hörande blomställningar 

 uppträdde 34 träd. Tili D' hörde 17, tili D" 11 individer. 

 De äterstäende 6 ägde säväl D'- som D"-inflorescenser. 



Rena hanträd — typen E — fann jag 7 gänger och 

 som en anmärkningsvärd omständighet kan mähända anfö- 

 ras, att dessa samtliga anträffades under förra hälften af 

 blomningstiden (14—20 maj), ehuru flertalet af träden blefvo 

 undersökta under de äterstäende dagarna. 



Huru könsfördelningcn gestaltade sig hos de äterstä- 

 ende 9 lönnarna, bland hvilka flere än en hufvudtyp funnos 

 representerade, framgär af tabellen här nedan, i hvilken jag 



