( Meddelaiulen af Societas pro Fauna et Flora feiiuica, 16; 1889). 



Om en ny Taraxacum. 



Af 

 A. Osw. Kihlman. 



(Anmäldt d. 2 Mars 1889). 



Under en exkursion vid Ijellsjön Siejtjaiir i ryskä Lapp- 

 inarken i slutet af Juli 1887 besökte jag en af de söder om 

 t<jön belägna dalklyftorna, hvilkcn genomdrages af den lilla 

 bäcken Kalt-naj. Dalgängens vida mynning, bevuxen med 

 frodig granskog, är temligen jenin och nägot sumpig. Inom 

 kort höjer sig likväl terrängcn, och samtidigt ailager afstän- 

 det mellan de branta fjellväggarne tili höger och venster. 

 Dalen slutar blindt med en träng, mot norr brant stupande 

 slultning; denna täckes af ett hela sommaren igenom qvar- 

 liggande ansenligt snöfält, hvars öfre kant ligger tätt under 

 den öfversta jemna fjellplatän. Pä fuktiga afsatser i närhe- 

 ten af snöfältet växte sparsamt en TaraxacuDi-iorm, hvilken 

 genom sin spädhet och de mörkbruna frukterna framstod 

 skarpt skild frän den nere vid sjöstränderna vanliga T. of- 

 Jicinale. 



Vid en senare verkstäld jemförelse har denna form 

 visat sig närmast öfverensstämma med den arktiska Tara- 

 xacum jjhymatocarpiim, Vahl, utan att dock kunna identifieras 

 med dc exemplar eller afbildningar af denna senare, som 

 jag värit i tillfällc att se. Prof. J. Lange i KJ0benhavn, 

 hvilken jag mcddelat exemplar, har, under bekräftande af 

 min uppfattning af milt fynd, förklarat detsamma tillhöra 

 en förul obeskrifven art. En kort beskrifning af denna art 

 torde här vara pä sin plats. 



