Om en ny Taraxaciini. 67 



Taraxacum nivale Lange 



Blailyosetteii 1 — 2-blommig, med nastan iippräta, längskaftade, 

 6 — 8 cm. länga blad; hladskifvan 3 — 4 cm. läng, G— 10 mm. 

 bred, afläng — smalt omvändt äggrund, med 2 — 3 (säilän 4), 

 korta, breda och spetsiga, utätriktade sägtänder i kanten pä 

 hvardera sidan, ellcr de nedersta bladen nastan helbräddade. 

 Blomlxorysl-aftet npprätt glatt, vid fruktmognaden 12 — 15 cm. 

 högt, ungcfär af bladens diibbla längd och upptill starkt nu- 

 terande. Yttre holkf jällen breda, merendels uppräta och till- 

 tryckta, stimdom iitstäende eller nägon gäng nastan tillbaka- 

 böjda, inre hoR- f jällen glesa, svartgröna med bred, Ijiis hinn- 

 kant. Frukterna mörkt nötbrima, glatta eller upptill med 

 nägra otydliga tvärrynkor. 



Samtliga exemplar voro utblommade mcd nastan mogna 

 eller affallande frukter. 



Med T. phymatocarpnm eger T. nirale stor habituell 

 likhet; likväl äro bladets sägtänder hos den sistnämda kor- 

 tare och inskärningarna ej sä skarpa. Det med bladen jemn- 

 höga blomkorgskaftet angifves vara utmärkande för T. phyma- 

 tocarpuni. Det bör likväl märkas, att afbildningarna i Flora 

 danica framställa endast blommande exemplar; äfven flertalet 

 exemplar, jag sett, befmna sig i blomningsstadiet; endast nä- 

 gra ständ, tagna af Th. Fri es pä Spetsbergen, hafva utblom- 

 made korgar, och hos dessa är äfven skaftet betydligt längre 

 än bladet. Det torde derför vara riktigt att ej vid denna ka- 

 rakter fästa afgörande vigt, ätminstone ej förr än med be- 

 stämdhet uppvisats, att T. pjhym((toca)pum icke, i likhet med 

 andra Taraxacum-SLYier, eger en äfven efter blomningen an- 

 senligt tillväxande scapus. Äfven variationerna i de yttre holk- 

 Ijällens riktning tyckas ej vara af den betydenhet, att de skulle 

 motivera en specifik ätskilnad mellan de begge oftanämda 

 Ibrmerna. Da en jemförelse at blommans delar tillsvidaro är 

 utesluten, äterstär som nota dijferentialis^ hufvudsak'lgen en- 

 dast de glatta achenierna hos T. nivale. De kort före frukt- 

 mognaden starkt nutcrande blomkorgskaften hos denna art 

 voro vid insamlandet högst i ögonen fallande; det är likväl 

 omöjligt att afgöra, om denna egenskap hos blomkorgskaf- 



