70 A. Os\v. Kihlman. 



honaxet, hvars alla axfjäll äro väl utvecklade, sitta vanligen 

 2 — 3 starkt reducerade blommor och ofvanför dcssa de iilri- 

 culi, som äro bäst utvecklade, hvarclter iaktlages en jemnl 

 fortgäende reduktion af honorganet i riktning mot smäaxets 

 spets. De största utriculi närä axets bas ega längt utskju- 

 tande, tili utsecndet normala märken. Deras fröknopp har 

 integument af normalt utseende, men, ätminstone i dc af 

 mig undersökta fallen, ingen utvecklad cmbryosäck. Högre 

 upp äro utriculi vanligen slutna med hopvuxen, härd, brosk- 

 artad mynning; derinnanför ses de länga, S-formigt böjda 

 märkcna. Längre mot spetsen reduceras märken ochiiukt- 

 göramcn alltmer: det ena market försvinner, det andra för- 

 krymper och är snart kort och rakt; senare är hela frukt- 

 ämnet reduceradt tili en obetydlig papill och slutligen, i flere 

 ax, men ej alltid, alldeles försvunnet. Reduktionen af utri- 

 culi häller ej jemna steg med fruktämnets tillbakagäende; 

 väl utvecklade utriculi anträffas merendels ännu i axets spets, 

 och de största utriculi innesluta ofta ytterligt reducerade 

 fruktämnen; ej säilän äro axets alla fruktgömraen i myn- 

 ningen hopvuxna. Ä andra sidan ses ofta axsamlingar, hvil- 

 kas llesta blommor halva länga, väl utvecklade märken, men 

 hvilkas utriculi det onktadt äro helt smä och outvecklade. 

 Deras märken förtorka i det stadium, der befruktningen nor- 

 malt skulle försiggä, och smäaxen förblifva da, churu redan 

 gula och torra, smala och tunna liksom i knoppstadiet. 



Alla dcssa variationer beträffande de fruktifikativa de- 

 larnes utbildning fördela sig ej pä skilda ständ, utan äter- 

 finnas ofta, om ocksä ej alltid pä samma tulva. 



Denna nastan fullständiga sterilitet, i förening med en 

 ojcmn och abnorm utbildning af sexualorganen, gifva redan 

 anledning att i Carex ludvola auctt. fenn. förmoda en form af 

 hybridärt ursprung. I sjelfva verket intager densamma en 

 fullkomligt intermediär ställning mellan C. norvef/ica och C. 

 canescens. Det är lält att öfvcrtyga sig om riktigheten häraf 

 beträffande växtsättct, som är belydligt lösare iin hos C. ca- 

 nescens, men fastare än hos C. norvegica, beträffande de ste- 

 rila bladskottens längd och riktning, stjelkens kantighet, blad- 



