72 A. Osvv. Kihlman. 



växer här ymnigt pä den sanka, dyiga, af hafsvattnct ofta 

 öfversvämmade marken omkring den inre vasskanten; en- 

 ytaka tufvor af C. canescens uppträda i det omedelbara gran- 

 skapet af C. norvegica, men i största ymnighet först högre 

 iipp pä den relativt torra marken närä skogsbrynet, som här 

 är 100 — 150 stcg aflägsen frän vattnet; pä den läga slutt- 

 ningen emellan vassen och skogen förekommer C. i^seudo- 

 hdcola, växande i talrika, temligen lösa tufvor af ända tili 5 

 dm. diameter. Omkring en verst längre bort i bottnen af 

 samma hafsvik sägs äter C. j^seiidohelvola längs kanten af 

 ett utfallsdike, der äfven C. canescens antecknades; hvaremot 

 C. norvegica icke kunde anträffas i närheten, sannolikt en 

 följd af markens föregäende utdikning och torrläggning. Det 

 oaktadt uppträdde C. psendohelvola här i stor ymnighet, ställ- 

 vis t. o. m. täckande, förhällande sig i afseende ä förekomst- 

 öättet (ymnighet) säsom en verklig art. — Att dess massvisa 

 iippträdande hufvudsakligen är att tillskrifva en lätt och rik- 

 lig förökning pä vegetativ väg anser jag otvifvelaktigt. Möj- 

 ligheten deraf att äfven grobara frön nndantagscis komma 

 tili utveckling stär naturligtvis äfven öppen. Analogt med 

 den visserligen ytterst sparsamma utbildningen af dugligt 

 pollen förefaller en motsvarande fertilitet hos honorganet 

 tili och med icke osannolik, ehuru tillsvidare obestyrkt af 

 den direkta iakttagelsen. I hvarje händelse torde frösätt- 

 ningen vara alltför obetydlig för att förklara det stora in- 

 dividantalet, ej heller är den vegetativa förökningen (för- 

 grcningen), som, ehuru riklig, är inskränkt tili helt korta 

 afständ, i detta afseende tillfyllesgörande. Skulle derför min 

 förmodan, att C. psendohelvola är att anses som en kors- 

 ningsprodukt af C. norvegica och C. canescens, resp. som en 

 afkomling af korsningsprodukten, vara riktig, torde man 

 böra förutsätta en ofta förnyad upprepning af den spontana 

 korsningen, och deraf uppkomna talrika, hybrida groddplan- 

 tor. Detta bestyrkes äfven af de talrika fynd af C. psendo- 

 lielvola, som redan nu föreligga; i finska museets herbarium 

 förvaras exemplar frän Ishafskusten (Varanger), frän Solovet- 

 ska öarne i Hvita hafvet, och frän särskilda orter längs Finska 



