Nägra anmiirkniugar tili Desmidieernas systematik. 83 



Ur de synpunkter, som här framhällits, blilVa iilVeii 

 nägra andra förhällanden i desmidieernas byggnad begrip- 

 liga. Hos CosinartHiit-a.vienrd stär tili exenipel förekomsten 

 af en ellcr tvä stärkelse bildande pyrenoider (nuclei aniylacei) 

 i hvarje cellhalfva i korrelation med artens storlek: de smä 

 formerna hafva öfver bufviid en, de större tvä sädana. Likasä 

 är klorofyllplattornas antal och läge hos Peniitm ooh Closte- 

 rkim pä det närmaste sammanhängande med cellens storlek. 

 För de minsta arterna {Penium mimttuni (Ralfs), P. naincula 

 Breb., Closterium parculnm "^-ddg) är en enda, central klorofyll- 

 platta tillräcklig; de större hafva llere, radiärt stälda, livilka 

 ofta vid periferin äro kliifna och utbredda (se Rabenh. Flora 

 europaea III p. 102 fig. 5.'> b), hvarigenom Ijuset sä fuUstän- 

 digt som möjligt tili godo göres. Och samma resultat er- 

 näs hos Closterium laterale Nordst., en ganska stor art, ge- 

 nom att klorofyllet är lateralt anordnadt. Micmstenas-ioY- 

 merna kunna, sä stora de än äro, ätnöja sig med en cen- 

 tral klorofyllplatta, ty deras tjocklek är jemförelsevis ringa 

 och de kunna ställa sig sä att Ijuset faller vinkelrätt mot 

 plattan. 



