Mcddel. af Societas pro Fauna et Flora Fennica 16: 1889. 



Om nägra Taraxacym-former. 



Af 

 M. Brenner. 



{Meclcl. 7 Decemb. 1889). 



Säsom bekant hänföras de i Skandinavien och Finland 

 förekommande formerna af Taraxacimi ofjicinale (Web.) tili 

 tre hufvudformer, nämligen den egentliga ofjicinale eller ge- 

 nuinum Koch, corniculatum (Kit.) och palustre (Ehrh.). Sä- 

 som kännetecknande för den först nämnda anföres vanligen 

 dess större växt samt aflänga, slakt nedböjda ytterholkfjäll, 

 för corniculatum äter dess mindre växt, utstäende ytterholk- 

 fjäll och närvaron af en hornlik tand eller knöl under holk- 

 fjällens spets, samt för iKtliistre de nägot köttiga, smala bla- 

 den och äggriinda, tilltryckta ytterholkfjällen. 



Att härvid stor vigt lagts pä den olika storleken, äf- 

 vensom pä ytterholkfjällens rigtning och knöltanden imder 

 holkfjällens spets, framgär deraf att smäväxta exemplar af 

 genuiniim stundom hänförts tili corniculatum, isynnerhet om 

 de derjemte värit försedda med knöltand pä holkfjällen, ä 

 andra sidan äter exemplar af den s. k. comiculatmn, hvilka 

 sakna den i fräga varande knöltanden, ansetts bilda öfvcr- 

 gäng tili r/enuinum. 



I hvartdera fallet äro dock misstagen uppenbara. Ehuru 

 visserligen typiskt storväxt, förekommer dock genuinum pä 

 magrare jordmän ganska ofta imder en mycket smäväxt 

 fäbladig form med länga och smala, utstäende, nedböjda 

 eller tili korgskaftet tryckta ytterholkfjäll, stundom liksom 



