Anteckningar om växtligheten i södra Kareleu. 119 



riktning synnerligen lydligt uti Hytinlaks, där omkriiig 20 

 meter höga bergsträckniiigar löpa fram pä beggo sidor om 

 den länga, smala Hytinlaks viken. 



Jämte nyss omtalado bergsträckningar och äsbildningar 

 bidraga väldiga flyttblock och slundom stora samlingar af 

 rullsten (anträffas isynnerhet allinänt i Räisälä och Kaukola) 

 tili en större omvexling i traktens yttre fysiognonii. 



Hvad den här befintliga bergarten beträffar, utgöres den 

 hufvudsakligast af gneis och gneisgranit ^). Anmärknings- 

 vurdt är att den i södra Finland sä utbredda rapakivigra- 

 niten med ens upphör pä vestra stranden af Wuoksen, sä 

 att man förgäfves fär söka denna karakteristiska bergart 

 inom i fräga varande gebit. I sammanhang härmed kan 

 förtjena omnämnas, att nägon myrmalm mig veterligen icke 

 förekommer i omrädet i sjöarna österom \Vuoksen. I Wuok- 

 sen pä Kuparsaari i S:t Andrese förekommer dock denna 

 jernmalm, men dä rapakivigränsen just gär längs denna ve- 

 stra Strand af nämnde flod, strider förekomsten af denna 

 malm icke mot det inbördes samband, som torde finnas mel- 

 lan rapakiviformationen och riklig tillgäng pä sjömalm ^). 

 Pä nyss anförda Kuparsaari halfö finnes äfven kalksten, 

 ehuru kalk under flere är numera icke blifvit bränd därstä- 

 des, dä tillgängen icke värit tillräcklig. 



Bland sjöarna och öfriga vattendrag aro iörutom La- 

 doga och Wuoksen de anmärkningsvärdaste: Mertjärvi, Py- 

 täräjärvi och Jääskjärvi, trenne nastan i ring liggande större 

 sjöar, hvilka genom Kasila eller Hyppälä ä hafva sitt utlopp 

 i Wuoksen närä Jääskis kyrka. Följande riktningen härifrän 

 österut möter man det största vattensystemet i Helisevän- 

 joki, som genom de tre smala sjöarna Kirvunjärvi, Torajärvi^) 

 och Juoksenjärvi utefter den vackra Hauhiala fors störtar sig 

 i Helisevänjärvi. Ej längt frän sist anförda ämynning hafva 



^) Jfr, F. J. Wiik, Öfcerblick af södra Finkmds geologi, ?,i(l. 230. 



*) Sjön liar erhällit sitt namn i följd af de strider. hvilka i tiden 

 här utkämpats. Riksgränsen har gätt längs denna sjö, och vid norra 

 ändan af densanima päminner äuuu eu gammal riksgränssten om de ti- 

 der, som värit. 



