128 



John Linden. 



Wuoksen oeli Ladoga i ett sammanliang säsom motsats tili 

 de inre delarna af omrädet, ehiiru dctta strandgebit icke ut- 

 gör ett liomogent omräde, säsom jag senare skall visa. 



Följande arter hafva antccknats blott pä ofvan nämnda 

 strandsträcka at Wuoksen och Ladoja: 



Batrachium sceleratum, 



B. coufervoides, 



Ch elidonmm majus, 



Barharea vuh/aris (t. r.) ^), 



Cardamine ])arviffora, 



Stellaria nemoriim, 



St. holostea, 



Sagina nodosa, 



Lathijnis siUestris (h. o. d.), 



L. 2^(ifnstns, 



Bihes rvhrum, 



li. alpinuni, 



Jieracleum sibiricum (t. r.), 



Eiipatorium cannahin nm, 



Melampyrnm nemorosnm., (a.) 



Plantago media, 



Glechoma h e der a ceu m , 



Fluminia arundinacea, 



Glyceria aqvatica, 



Adoxa moschatellina, 



Ihimex ligdrolapath nm, 



Ulmns Diontana, 



Corylus Avelkota (t. r.), 



Sfratiotes aloides (t. r. — h. o. d.), 



Hydrocharis morsus-raiice (t. a.), 



Epipactis kUifoHa, 



Neotfia nidus-avis, 



Listera avata (r. — t. r.), 



ConvaUaria midtijfora, 



Letmia trisnlca, 



L. polyrrMza, 



Carex riparia, 



C. kevirostris, 



C. aqvatilis, 



C. vulpina, 



Milium ejfusum (r. — t.r.), 



Polystichnm thelypteris, 



Equisetum palustre. 



förutom Hyoscyamus niger, Asperugo procumhens, Echium 

 viilgare, Chenopodium bonus-Henricus, Bromus secalinus och 

 Lolium perenne, livilka säsom varande af mer eller mindre 

 ruderatnatur äro af jämförelsevis mindre intresse. 



Af ofvan iippräknade 38 arter äro Melampgrum nemo- 

 rosum och Hydrocharis morsus-rance allmänna (den förra 

 ofta ymnig frän Räisälä tili Rami). Bland dc öfriga äro 



Barharea vulgaris, 

 Lathyrus silresfris, 

 Herackum sibiricnm, 

 Corylus AveUana, 



Sfratiotes aloides, 

 Lisfera ovata, 

 Milimn effusinn 



mer eller mindre spridda. De äterstäende äro sällsynta. 



1) Utbredningen angifven för de mindre sällsynta arterna inoni 

 detta Wiiokscnomr;°ide. 



