188 riduard Hisinger. 



Den uppträdde i Bofan. trädgärden i Bordeaux 1871 i 

 Aug., där Durieu de Maisonneuve för första gängen fann 

 den. I England fanns den först i Juni 1873 pä flere ställen. 

 och om hösten nämnda är hade den franiskridit tili Strass- 

 burg ooh Baslatt samt löljande är 1874 tili Erlangen och 

 Nurnberg i Bajern {Bot. Zeit. 1874, p. 329 och 700;. Samnia 

 är 1874 fanns den i Danniark (Rostrupi, i Italien (Beltrani, 

 Pisani och Cesati), i Liibeck (enl. Magnus, Bot. Zeit. 1875, 

 p. 118) och i Amsterdam (Oudemans, dito p. 119). 



1877 i Oktober upptäcktes den först i Berlin och nej- 

 den däromkring. Tili Österrike hade den redan hunnit 187G, 

 där den i Juli fanns i Laibach, och samma är äfven tili Un- 

 gern {Bot. Zeit. 1878, p. 428). 



Sommaren 1882 fann Doktor J. Eriksson densamma 

 i Skäne ä vildt växande Malva-arter, medan den dä absolut 

 säkert icke fanns i Stockholms trakten, där Dokt. Eriksson 

 första gängen i Maj 1887 päträffade den och där den sedän 

 äriigen uppträdt. 



I Finland bar Doktor P. Karsten icke förut sett den. 

 ehuru han flitigt sökt densamma under de senaste ären. 



Den synes ha vandrat fram pä tre vägar. En frän 

 Frankrike och England sjövägen tili Holland, Liibeck och 

 Danmark. En andra väg frän Frankrike öfver Strassburg 

 och Nurnberg österut: och en tredje frän södra Frankrike 

 tili Rom och Neapel. {Bot. Zeit. 1875, p. 6751 



Dess hastiga och ofantliga utbredning pä alla de stäl- 

 len, dit den nätt, finner sin förklaring i dess snabba utveck- 

 ling och förökning. Den uppträder, för sä vidt nu är kändt. 

 endast i teleutospor-formen. Hvarje generation af teleuto- 

 sporer producerar en massa sporidier, som gro genast inom 

 20 timmar pä samma blad bredvid moderplätten eller kring- 

 föras af vinden, etc, tili andra stockrosor, intränga mellan 

 epidermis-cellerna, utbreda sig intercellulärt mellan dessa och 

 cmellan de underliggandc cellerna samt bilda sinä egna nya 

 plättar med eget mycelium, icke utgrenadt frän äldre plät- 

 tar. Sälunda är hvarje plätt ett själfständigt helt för sig, 

 hvars mvcelium, rikt försedt med haustorier, icke utväxer 



