Om Stellaria hebecalyx Fenzl ocli St. ponojensis A. Arrh. 195 



caule erecto c/lahro, foliis lineari-lanceolatis glahris, hradeis 

 ciliatis, calyce pubescente^' . ,,Niir aus der Gegend von Ar- 

 changel geselien und vielleicht mit St. hebecaljrx Fenzl in 

 Buyr. Fl. Samoj. x>. 26 ilheremstimmend'' ^). Utan tvifvcl 

 är denna identisk med forinerna frän Mesen och Kaschka- 

 rantsa. Ätminstone passar Regels beskrifning förträffligt in 

 pä dessa och ocksä fyndortcn, Archangel, talar för ett sä- 

 dant antagande. 



Äfven Meinshausen 2) är böjd att fränkänna St. hchc- 

 calyx Fenzl arträtt, men han ställer densamma „einstwei- 

 len" under namnet lasiosejmla säsom en „durch breitere Blät- 

 ter und behaarte Kelchblätter ausgezeichnete Form" under 

 St glauca. Om denna form, hvilken härstammar frän de 

 syd-uralska bergen, verkligen, säsom Meinshausen antager, 

 är fuUkomligt identisk med St. hehecalyx enl. Fenzls diag- 

 nos, kan jag ej afgöra, da nägra exemplar af densamma 

 icke stätt tili mitt förfogande. AUdeles afgjordt är det icke, 

 tv brakteerna äro enligt denna „haud ciliatse", pä Meins- 

 hausens exemplar äter ,,gewimpert". Däremot är det otvif- 

 velaktigt, att var. lasiosepala Meinsh. och den ofta nämnda 

 Ruprechfska formen frän Mesen icke tillhöra samma form. 



Det framgär sälunda af alit, att de resp. autorerna be- 

 träffande den s. k. St. Jiehecalyx, dess natur, affmitetsförhäl- 

 landen och begränsning äro af tämligen olika mening, ja 

 Rupreclit själf har förenat tvenne vidt skilda former under 

 detta namn. I motsats tili Trautvetter ^), som betraktar 

 alla de nämnda formerna som synonyma, anser jag derföre att 

 St. hebecalyx bör uppfattas som ett kollektivt namn för la- 

 siosepala former af St. graminea L., palustris Ehrh. och mä- 

 Jiända äfven andra arter. En sadan form är St. glauca var. la- 

 siosepala Meinsh., en annan är St. graminea L. var. hehecalyx 

 Regel, hvartill Ruprechts exemplar hänföra sig; en tredje 

 Yore den Fellman-Brennerska formen frän Kolahaltön. 



*) Regel, Reisen in dem Siiden von Ostsibirien ausgefiihrt in den 

 Jahr. lS5r5— 59 durch G. Eadde, Moskan 1862, Bd I, 2 p. 406. 



-) Kursiveringen af förf. 



*) Trautvetter, Incrementa Flora? Phenogamfe Rossicae. Petro- 

 poli 1882, p. 136. 



