34/ 



eller aro rudimentiira. De aro tunna hinnaktiga genomdragna 

 af flera sakallade adror eller nerfver (vence vel nervi)^ 

 hvilkas forgrening man pa sednare tider sokt anvanda sasom 

 karakterer for grupperna. 



Benen 



eller de nedre extremiterna iiro 3 par, af hvilka det l:a iir 

 fiistadt p;x prothorax, det 2:a pa mesothorax och det 3:e pa 

 sista brostriugen eller metathorax. 



De ilro samraansatta af flera stycken, af hvilka den l:a 

 narmast brostet liggande delen kallas hoft (coxa) (Tab. II. 

 fig. 1. c. Tab. I. fig. 8. c), som stundom genom en liten 

 plat, den sakallade trocJiaiitinus (Tab. I. fig. 12. e., fig. 22. 

 b.) articulerar med sternum. Emellan hoften och laret ligger 

 larriugen (trochanter) (Tab. I. fig. 8. t,), som stundom 

 ar stai'kt utvecklad och med sin spets ligger fri vid sidan 

 af laret, da den kalias stodjande (fulcrans) (Tab. II. fig, 

 1. t.). Laret (femur) (Tab. I. fig. ^,' f.) iir merendels den 

 starkast utvecklade deleu af benen, oftast af en laugstriickt 

 form. Den derpa foljande delen beniimnes skenben (tibia) 

 (Tab. I. fig. 8. b.), som i spetsen hos de flesta skalbaggar 

 ar beviipnad med 2 taggar eller de sa kallade sporrarne 

 (calcaria) (Tab. I. fig. 8. a.). Foten (tarsus) (Tab. 1. 

 fig. 8. s^.) utgor benets sista del och iir sammansatt af flera 

 pa hvarandra foljande, emot hvarandra ledade stycken, af 

 hvilka det ofversta, med tibians spets articulerande, beuiim- 

 nes metatarsus (Tab. I. fig. 8. m.) och den sista kloleden 

 (unguis), soxn oftast i iindan ar bevapuad med 2 klor (uu- 

 guiculi) (Tab. I. fig. 8. u.), emellan hvilka stundom finues 

 en sa kallad klodyna eller pulvill (arolia vel paronychia). 



iudiiTiifvet (Abdomeu) 



ar sammansatt af flera, oftast likval 5 ringar, -hvilka kunna 

 vara fria och ledade emot hvarandra, eller de forsta oror- 



